Справа № 932/6121/25 
Провадження № 2/553/408/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
(заочне)
26.02.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі:
головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,
за участі: секретаря судових засідань Макаренка Я.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Від ТОВ "Фінансова компанія " Еліт Фінанс" до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява з вимогою стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26273,71 грн та понесені судові витрати.
На обґрунтування позову зазначено, що між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2038004335 за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 0,01% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 31489,00 грн. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит, що підтверджується випискою по рахунку. 
В свою чергу позичальник не виконала умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становить 26273,71 грн, яка складається з: тіла кредиту в розмірі 22489,73 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 5,30 грн.
21.06.2024 між АТ «ОПТ БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038004335 від 11.11.2021.
Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Аргументи учасників справи.
Відповідачка відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.
Рух справи.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Петуніна І.В. від 11.09.2025 позовну заяву передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025, визначено головуючого суддю Крючко Н.І.
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н.І. від 03.11.2025 відкрито спрощене провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
На підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 17.11.2025 №2463/1дп/15-25 суддю Крючко Н.І. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя.
04.12.2025 розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Полтави №412 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025, визначено головуючого суддю Подмаркову Ю.М.
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 19.12.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 20.01.2025.
20.01.2025 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд було відкладено.
26.02.2026 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися.
Участь у справі сторін.
Представник позивача Плачинда К.О. надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Поштова кореспонденція, направлена за місцем її реєстрації як ВПО, повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).
Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Судом встановлено, що 11.11.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2038004335, за яким останній надано кредит у загальному розмірі 31489,00 грн на придбання товару. Дата остаточного повернення кредиту 11.05.2023. Визначено графік платежів (додаток 1 до кредитного договору).
Відповідно до п. 1.1. Договору встановлено комісію за управління кредитом, щомісячно у розмірі 3% від суми кредиту.
Сума першого внеску позичальника становить 5000,00 грн (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника).
Згідно п. 1.2. Договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних.
Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. (п. 1.3. Договору)
Також, відповідачкою 11.11.2021 підписано Заяву – анкету про надання банківських послуг в АТ «ОТП БАНК» 2038004335_CARD на підставі якої їй оформлено кредитну картку «Мані на кармані легка» в гривні, з номером карткового рахунку НОМЕР_1 та отримана картка № НОМЕР_2 . Банк встановив до картки кредитну лінію в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки 5% в місяць, а в продовж пільгового періоду 0,01% річних.
Сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Кредитний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та всіх додатків до нього і діє до повного виконання. (п. 5.3. Договору)
Крім того, 11.11.2021 ОСОБА_1 було власноручно підписано паспорт споживчого кредиту та анкету – заяву на отримання кредиту. Згідно яких сума кредиту становить 31489,00 грн, строк кредитування 18 місяців, кредитна лінія (кредитна картка «Мані на кармані легка») ліміт кредиту 6000,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору), строк кредитування 12 місяців (з правом пролонгації), мета отримання кредиту: споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту: безготівково, у порядку та строки визначені кредитним договором; процентна ставка 0,01% річних, яка діє протягом пільгового періоду, 5% щомісячно – процентна ставка, що діє після закінчення пільгового періоду; плата за супутні послуги кредитодавця: щомісячно у розмірі 3% від суми кредиту. Порядок повернення кредиту наведено в орієнтовному графіку платежів у додатку №1 до паспорту споживчого кредиту.
Відповідно до специфікації до кредитного договору АТ «ОТП БАНК» прийняло позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику кредит згідно наведених нижче даних, плата по кредиту комісія: 3%, сума кредиту на товар 30999,00 грн, термін кредиту 18 місяців, номер рахунка фактури №С166-0006284548 від 11.11.2021, телевізор Samsung, ціна 35999,00 грн, сума початкового внеску 5000,00 грн, повна вартість телевізора Samsung 35999,00 грн, що сума належна до списання складає 30999,00 грн.
Згідно товарного чеку №С166-0006284548 від 11.11.2021, підписаного особисто ОСОБА_1 , остання здійснила покупку телевізору Qled Samsung QE55Q70AAUXUA вартістю 35999,00 грн у ТОВ «ДІЄСА», вид платежу: розстрочка 10 платежів. Покупка телевізору також підтверджується фіскальним чеком від 11.11.2021 на суму 35999,00 грн.
Згідно видаткової накладної №66-6284548 від 11.11.2021 ОСОБА_1 11.11.2021 особисто отримала в ТОВ «ДІЄСА» телевізор Qled Samsung QE55Q70AAUXUA вартістю 35999,00 грн.
21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №21/06/24, згідно якого ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прийняло від АТ «ОТП БАНК» право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами.
Відповідно до акту приймання – передачі реєстру боржників №1 по договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 АТ «ОТП БАНК» передало, а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прийняло реєстр боржників №1, кількість боржників 12199.
Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №21/06/24 від 21.06.2024 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2038004355 від 11.11.2021 у загальному розмірі 26273,71 грн.
ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало АТ «ОТП БАНК» кошти за право грошової вимоги (реєстр боржників №1) договір факторингу 21/06/24 від 21.06.2024 згідно платіжної інструкції №3073 від 21.06.2024.
Випискою по особовим рахункам ОСОБА_1 за період з 11.11.2021 по 21.06.2024 підтверджується відкриття в АТ «ОТП БАНК» відповідачці банківського рахунку, встановлення на нього кредитного ліміту, користування останньою кредитними коштами, періодичне часткове погашення кредитної заборгованості.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2038004335 ОСОБА_1 станом на 21.06.2024 має заборгованість в розмірі 26273,71 грн, в тому числі: тіло кредиту – 22489,73 грн, відсотки за кредитом – 5,30 грн, комісія – 3778,68 грн.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм.
Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивачем доведено перехід права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 2038004335 від 11.11.2021 до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», тому відповідачка несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Наданий відповідачці кредит №2038004335 від 11.11.2021 є споживчим, тому на правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відтак, пунктом 1.1. кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29, 31.33 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) дійшла такого висновку: «З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (п. 31.25 постанови).
Суд звертає увагу, що пунктом 1.1. кредитного договору №2038004335 від 11.11.2021 ОСОБА_1 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таку плату встановлено без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що умова пункту 1.1. кредитного договору №2038004335 від 11.11.2021 між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, є нікчемною.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, відповідачка в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не погасила, чим порушила вимоги договору і цивільне право позивача підлягає судовому захисту. При цьому, доказів погашення заборгованості суду не надала. Правильність розрахунку щодо основного тіла кредиту та відсотків банком доведена, така ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Водночас, у зв`язку із встановлення судом нікчемності положення пункту 1.1. кредитного договору №2038004335 від 11.11.2021 між ОСОБА_1 та АТ «ОТП БАНК» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно за кредитним договором, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії у розмірі 3778,68 грн.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості слід задовольнити частково, стягнувши: за кредитним договором №2038004335 від 11.11.2021 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22489,73 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 5,30 грн, а всього стягнути за кредитним договором заборгованість в розмірі 22495,03 грн.
Розподіл судових витрат.
В частині 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2297 від 20.05.2025. 
Крім того, згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України).
За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Що стосується витрат на правничу допомогу, то на їх підтвердження позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 03.07.2024 №03-07/24, акт приймання – передачі наданих послуг від 15.07.2024 на суму 9200 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Литвиненко О.І., платіжну інструкцію №4921 від 01.10.2024 про оплату послуг адвоката в розмірі 9200 грн.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої, другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7876,86 грн та суми сплаченого судового збору в сумі 2592,51 грн.
Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №2038004335 від 11.11.2021 в розмірі 22495 (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто п`ять) грн 03 коп., з яких: 22489,73 грн - заборгованість за основним боргом, 5,30 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судовий збір у сумі 2592 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн 51 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7876 (сім тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 86 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Полтави за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", юридична адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, код ЄДРПОУ 40340222;
відповідачка –  ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактична адреса проживання (місце реєстрації): АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 26.02.2026.

Головуюча        Ю.М. Подмаркова