ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/17910/25
категорія 112030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (м. Київ)» № 2025-0429-11638-2697-7 від 29.04.2025 року, яким травма солдата ОСОБА_2 визнана травмою, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, протиправним;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України встановити, що травма солдата ОСОБА_2 є травмою, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У оспорюваному рішенні Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України вказано, що у ОСОБА_2 захворювання пов`язані з проходженням військової служби, а не у зв`язку із захистом Батьківщини, хоча усі докази свідчать, що на момент смерті він виконував бойове завдання щодо перевезення особового складу частини із зони бойових дій.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України у встановлений строк відзив на адміністративний позов не подано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснень у справі не подав.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.
ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва НОМЕР_2 про народження ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 загинув внаслідок отриманих травм.
Як підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 14.02.2025 №5473/1, ОСОБА_2 брав участь у відповідних заходах в період з 10.01.2023 року по 20.07.2024 роки, перебуваючи в Донецькій області, Покровському районі, Очеретинській селищній територіальній громаді, Харківської області, Ізюмському районі, Борівській селищній територіальній громаді, Харківській області, н.п. Капитолівка (загинув).
Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно із рішенням Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (м. Київ)» № 2025-0429-11638-2697-7 від 29.04.2025 року, травма солдата ОСОБА_2 визнана травмою, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач, не погоджуючись із таким рішенням відповідача, звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.
Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом Закон №2232).
Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232 визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 р. №2801-ХІІ військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).
Так, пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 визначено, що Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
У п.п. 2.1 п. 2 розділу 1 Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (надалі – ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно із п.п. 2.2 п. 2 розділу 1 Положення №402 до штатних ВЛК, серед інших, належить, Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК).
За змістом п.п. 2.3 п. 2 розділу 1 вказаного Положення, Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
У гл. 2 розділу 2 Положення №402 визначено, що порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.
В силу п. 21.1 – 21.3. гл. 21 розділу 2 Положення, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби – штатні ВЛК.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою.
У п. 21.5. гл. 2 Положення закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, серед іншого, приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті "а" цього пункту.
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Пункт 21.7 Положення № 402 визначає, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Пункт 21.12 Положення № 402 визначає, що причинний зв`язок захворювань (поранень) у осіб, звільнених з військової служби, які пройшли медичний огляд раніше, у ВЛК розформованих військових або прикордонних округів, груп військ, родів військ (сил), визначають (переглядають) штатні ВЛК за територіальним принципом, де проживають особи, звільнені з військової служби, у межах територіальної відповідальності штатних ВЛК.
Згідно з п. 21.13 Положення № 402, у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), неналежного їх оформлення або незгоди з постановою, а також у разі наявності в документах записів про звільнення із Збройних Сил України «через хворобу чи за станом здоров`я» ТЦК та СП направляє документи осіб, звільнених з військової служби, на розгляд до штатної ВЛК за територіальним принципом.
За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).
Постанова про причинний зв`язок захворювань оформлюється:
на військовослужбовців - свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК;
на колишніх військовослужбовців - витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).
Згідно з п. 21.25 гл. 21 розділу 2 Положення №402, для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (копії документів):
довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);
довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);
медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;
довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);
копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань;
документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця;
лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби);
свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби).
Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.
До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою.
Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК.
Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що військово-лікарські комісії (ВЛК) є органами військово-лікарської експертизи. ВЛК приймають експертні рішення, які є обов`язкові до виконання, зокрема, постанови про причинний зв`язок захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) зі службою в Збройних Силах України. У разі коли під час військово-лікарської експертизи та медичного огляду військовослужбовцю встановлено діагноз щодо будь-якого захворювання, травми, контузії, каліцтва або поранення, то ВЛК зобов`язана також встановити причинний зв`язок між цими медичними станами здоров`я та службою у Збройних Силах України. Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймається в одному з формулювань, вказаних у пункті 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, залежно від періоду/початку виникнення захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), обставин їх отримання або розвитку, ускладнень та відділених наслідків тощо. Така постанова приймається на підставі вивчених медичних та військово-облікових документів та оформлюється зокрема довідкою ВЛК.
Також зі змісту наведених норм слідує, що обставини за яких особа отримала травми є одними з ключових при визначенні причинного зв`язку та виборі формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, відповідно до яких надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Згідно із постановою Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Проте, суд має право перевірити законність висновку ВЛК в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. 
В ході проведення засідання штатної військово-лікарської комісії відповідачем встановлено, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив службу у Збройних Силах з 25.02.2022 по 11.09.2024. 
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.02.2025 № 425 "Про результати спеціального розслідування за фактом смерті", враховуючи акти спеціального розслідування НВ-2 та НВ-3, слідує, що 11.09.2024 близько 02:35 на 11 км автодороги Ізюм-Оскіл, між селами Капітолівка та Оскіл Харківської області під час виконання службових обов`язків (згідно бойового розпорядження з метою здійснення ротаційних заходів особового складу 2 штурмового взводу військової частини НОМЕР_1 , солдату ОСОБА_2 надано розпорядження доставити особовий склад), солдат ОСОБА_2 відправився на особистому автомобілі Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_3 . Не впоравшись з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини, де допустив зіткнення з фортифікаційною спорудою, внаслідок чого помер на місці.
Згідно висновку судово-медичного експерта, причина смерті: "Травма не сумісна з життям. Сукупна тупа травма тіла та голови", внаслідок якої помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 11.09.2024 № 12-17/231Брт/24, яке видане КЗ "Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи" Барвінківським відділенням", свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане 18.09.2024 Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про виключення зі списків особового складу частини від 07.02.2025 № 54, довідкою про безпосередню участь в бойових діях від 14.02.2025 № 5477, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , сповіщенням про смерть від 11.09.2024 № 1781/25305, виданим командиром військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи те, що травма та причина смерті, отримана при виконанні службових обов`язків під час проходження військової служби, відповідно до абзацу 6 пункту 10 розділу ІІ Інструкції № 332 від 27.10.2021 про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями у Збройних Силах України, комісія вважала, що є підстави пов`язати травму, яка призвела до смерті солдата ОСОБА_2 , з виконанням обов`язків військової служби.
Надаючи оцінку даному висновку, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, окрім іншого: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Всупереч наведеній нормі відповідач при прийнятті вказаного рішення не врахував усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Зокрема, відповідно до довідки від 14.02.2025, яка видана командиром військової частини НОМЕР_1 , загиблий з 04.02.2024 по 11.09.2024 брав безпосередню участь в бойових діях, тобто й на момент смерті. 
При цьому, на момент смерті солдат ОСОБА_2 виконував бойове розпорядження доставити особовий склад з метою здійснення ротаційних заходів особового складу 2 штурмового взводу військової частини НОМЕР_1 .
В лікарському свідоцтві про смерть від 11.09.2024 року, виданому КЗ "Харківським обласним бюро судовомедичної експертизи" Барвінківським відділенням", зазначено обставини травми як травмований в умовах ДТП в зоні військових дій.
Відповідно до абзацу 6 пункту 10 розділу ІІ Інструкції № 332 від 27.10.2021 про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями у Збройних Силах України обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності.
Отже, з наведеного видно, що солдат ОСОБА_2 загинув в ході безпосереднього виконання бойового розпорядження в зоні активних бойових дій. 
Враховуючи наведені обставини у сукупності, зокрема співвставивши періоди участі позивача у бойових діях, характер виконуваного бойового розпорядження, причину, час та місце смерті, суд вважає, що у позивача обґрунтовано виник сумнів щодо висновку відповідача.
Додатково слід зазначити, що в силу вимог Положення №402 тільки ВЛК наділена дискреційними повноваженнями встановлювати причинний зв`язок травми, що призвела до смерті військовослужбовця на підставі вивчених медичних та військово-облікових документів. При цьому, будь-які із цих документів та висновки, в тому числі спеціального розслідування, мають оцінюватись комісією у сукупності із фактичними обставинами заподіяння травми, жодні із них не можуть мати наперед встановленої сили.
Суд наголошує, що відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що відповідач у даних правовідносинах виступає як суб`єкт владних повноважень, на нього розповсюджується у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання критеріїв законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння), викладені у приписах ч.2 ст.2 КАС України, зокрема шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.
При цьому, з положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей".
Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Як зазначалось, відповідач відзиву на позов не подав, тобто всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не доведено правомірність свого рішення.
Враховуючи, що відповідачем не було доведено дотримання ним вимог, встановлених ч.2 ст.2 КАС України при прийнятті спірного рішення, тому суд не може визнати обґрунтованим рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (м. Київ)» № 2025-0429-11638-2697-7 від 29.04.2025 року, яким травма солдата ОСОБА_2 визнана травмою, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, відповідно воно підлягає скасуванню.
При цьому, з огляду на встановлені обставини суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України повторно розглянути питання щодо встановлення причинного зв`язку травми, яка призвела до смерті солдата ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.
Оскільки судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи, що всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не доведено правомірність свого рішення, позовні вимоги слід частково задовольнити.
Розподіл судових витрат не проводиться за їх відсутності.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Центрально військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133. РНОКПП/ЄДРПОУ: 08356179) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (м. Київ)» № 2025-0429-11638-2697-7 від 29.04.2025 року, яким травма солдата ОСОБА_2 визнана травмою, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути питання щодо встановлення причинного зв`язку травми, яка призвела до смерті солдата ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 18 березня 2026 р.

18.03.26