ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14689/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О., 

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 р. (суддя Рянська В.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень

в с т а н о в и В:

28.06.2023 р. ТОВ «Гідросенд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень, де просили:
-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 17.05.2023 р. форми «В3» № 433/32-00-07-03-18 та форми «В4» № 434/32-00-07-03-18.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 р. адміністративний позов задоволений.
Не погодившись з рішенням суду, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 р., прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийняте рішення необгрунтовано з порушенням норм матеріального та процесуального права.
На апеляційну скаргу відповідача позивач подав відзив, де просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» перебуває на податковому обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Основний вид економічної діяльності ТОВ «Гідросенд» за КВЕД: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів.
На підставі повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22.03.2023 № 40/32-00-07-06-03, виданого Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.03.2023 № 65-п згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Гідросенд» щодо законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по деклараціям з податку на додану вартість за січень 2023 року (вх. № 9029009272 від 20.02.2023).
21.04.2023 за результатами перевірки складений акт № 393/32-00-07-03-13/34996776 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року у деклараціях від`ємного значення з ПДВ встановлено такі порушення ТОВ «Гідросенд»:
- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 8520,00 грн;
- пп. в) п. 200.14 ст. 200, п. 82 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, (зі змінами), внаслідок чого ТОВ «Гідросенд» не має права на отримання бюджетного відшкодування за результатами документальної позапланової виїзної перевірки по деклараціях з податку на додану вартість за січень 2023 року в сумі 681 436,00 грн.
Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про неможливість здійснення господарської операції по відносинам із постачальником ПП "Світловодська мануфактура" з придбання костюмів охоронника, курток охоронника на суму 51120,00 грн (ПДВ 8520,00 грн), оскільки контролюючим органом за результатами аналізу даних АІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності", Єдиного реєстру податкових накладних встановлено обрив ланцюга постачання та відсутність у вказаного контрагента позивача можливості здійснення господарської операції. Перевіркою встановлено відображення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 681 436,05 грн по СТОВ «Ілюс», стосовно якого 30.01.2023 прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку № 96. 
На підставі акта перевірки № 393/32-00-07-03-13/34996776 від 21.04.2023 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 17.05.2023 р. прийняті податкові повідомлення-рішення:
-№ 433/32-00-07-03-18, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за січень 2023 року на суму 681 436,00 грн;
-№ 434/32-00-07-03-18, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 8 520,00 грн.
Статтею 198 ПК України передбачено, що « 198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
…198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
…198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування».
Судом встановлено, що в червні 2022 р. позивач на підставі договору поставки № 27052201 від 27.5.2022 р., укладеного з СТОВ «Ілюс» придбало насіння соняшика а суму 5 548 836,46 грн, в т.ч. ПДВ 681 436,05 грн.
СТОВ «Ілюс» відповідно п. 201.10 ст. 201 ПК України в установлені строки склало податкові накладні і зареєструвало їх в ЄРПН, що є підставою для включення позивачем даної суми до податкового кредиту за червень 2022 р., а в Декларації за січень 2023 р. включити до бюджетного відшкодування. В період з липня 2022 р. по січень 2023 р. позивач не мав фінансово-господарських відносин з СТОВ «Ілюс».
Крім того, встановлено, що комісією регіонального рівня 30.01.2023 р. відносно СТОВ «Ілюс» прийняте рішення №96 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, де зазначено, що платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди.
Як встановлено судом, господарські операції, здійснені між позивачем та СТОВ «Ілюс» підтверджені належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку, а також відомостями з книги відважувань вантажу, відомостями з книги кількісно – якісного обліку олійного насіння, картками рахунків.
Крім того встановлено, що лабораторний аназіз насіння проведений в сертифікованій лабораторії ПП «Віктор і К», що позивач використовує на законних підставах, підтверджених матеріалами справи.
Кожна операція підтверджена податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН, платіжними дорученнями та банківськими виписками.
Суми податку на додану вартість включені до складу податкових зобов`язань, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість.
Крім того з акту перевірки слідує, що можливість здійснення господарських операцій між позивачем та СТОВ «Ілюс» відповідач не ставить під сумнів.
Також судом встановлено, що в січні 2023 р. позивач, на підставі договору поставки №4 від 06.12.2018 р. у ПП «Світловодська мануфактура» придбав товар: куртка охоронника 10 шт та костюми охоронника 10 шт.
Як слідує з матеріалів справи, на підтверження здійснення господарських операцій до перевірки надані видаткову накладну, рахунок на оплату, платіжну інструкцію, картку рахунку.
Крім того, листом ПП «Світловодська мануфактура» від 19.06.2023 р. підтверджений факт остачання в січні 2023 р. на адресу позивача 10 курток охоронника та 10 костюмів охоронника.
Згідно акту перевірки підтверджений факт відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку та оплату за вказані послуги.
Висновок акту перевірки про безтоварність даних операцій базуюється на податковій інформації, що не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операці між позивачем та його контрагентами. 
Крім того, дана податкова інформація стосується контрагентів позивача, а не самого позивача.
Окрім цього, позивач надавав контролюючому органу документи, що дають підстави для висновку про рух активів позивача в процесі здійснення господарських операцій.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що «Господарська операція дія або подія, яка викликає зміни структурі активів та зобоов`язань, власному капіталі підприєсмтва».
Як слідує з матеріалів справи, всі господарські операції позивача є реальними та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що спричинили реальні зміни майнового стану платника податків.
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що у позивача є всі необхіді умови для дійснення господарських операцій, господарські операції відбувалися згідно укладених з контрагентами договорів, дані операції підтверджені належними та допустимими доказами, на проведені операції є наявні податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН, оплата товару проведена в безготівковому порядку, суми податку на додану вартість включені до складу податкових зобов`язань. 
Також встановлено, що позивач є власником заводу по переробці насіння соняшника, розташованого в м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молоіжна,65. На заводі є наявні елеватори для зберігання насіння соняшника і залізнична під`їзна колія, що поєднує завод з залізничною станцією Лівобережна Південної залізниці.
Позивач є законним користувачем торгівельної марки «Кухар Рішельє», під якою реалізує продукцію власного виробництва.
Судом встановлено, що позивач, придбану у СТОВ «Ілюс» продукцію переробив на власних потужностях та продав іншим суб`єктам господарювання.
З акту перевірки слідує, що до операцій реалізації продукції у контролюючого органу питань не виникло.
Крім того, судом встановлено, що придбаний одян у ПП «Світловодсьтка мануфактура» використаний для працівників заводу.
Таким чином судом встановлено, що факт реальності здійснення господарських операцій підтверджений матеріалами справи і факт неподання контрагентом податкової звітності чи відстуності певної інформації в податковій звітності не можуть свідчити про відсутність факту здійснення позивачем господарських операцій, а лише можуть бути підставою для висновку щодо допущення останнім порушення вимог законодавства при складанні податкової звітності.
Крім того судом встановлено, що відповідач, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що свідчили б про не здійснення господарських операцій позивачем. 
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняті відповідачем спірні рішення є не мотивованими та не доведеними належними доказами, а твердження позивача щодо здійснення господарських операцій підтверджується документально.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу – залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 р. – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий