ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
05 березня 2026 року	справа № 380/20313/24	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії, – 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Дрогобицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач), у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 23.07.2024;
- зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження № 38, складеного 29.07.1969 виконавчим комітетом Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на ім`я ОСОБА_2 , а саме: у графі "відомості про матір" у п. 13 "національність" виправити з "українка" на "полька".
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, жителька міста Дрогобича Дрогобицького району Львівської області, Україна, звернулась до відповідача з питання внесення змін до актового запису про народження (складеного відносно себе) щодо національності матері, зокрема, виправлення з «українка» на «полька».
Однак, на підставі пред`явлених позивачем документів, які підтверджують приналежність її матері, ОСОБА_4 , 1935 р.н., до польської національності Відділом було надано ОСОБА_1 відмову у внесенні такої зміни, датовану 23.07.2024.
ОСОБА_5 (мати позивачки», ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько якої - ОСОБА_6 , національність - українець; мати - ОСОБА_7 , національність - полька, що підтверджується актовим записом про народження (запис поновлено) № 218 від 16.11.1951 p., складений Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що видано Відділом Витяг № 00038057242 від 06.01.2023.
Написання при складанні актових записів про народження національності матері «полька» наявне також у актових записах про народження сестер позивача.
Ухвалою від 04.10.2024 суддя Кисильова О. Й. відкрила провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
05.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, з таких підстав.
Зазначає, що Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відмова видана згідно вимог 6-ю Бюлетеня Міністерства юстиції з питань застосування чинного законодавства при реєстрації актів цивільного стану за № 13-90-6/83 від 24.12.1996 року, де вказано, що роз`яснення щодо зміни національності, які надавалися раніше, у подальшому у роботі відділу РАЦС не застосовувати.
Відповідно до Розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду №7/р від 26.01.2026 “Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ” та відповідно до п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл справи 380/20313/24.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 суддю Кондратюк Ю.С. було призначено головуючим суддею.
Ухвалою від 30.01.2026 прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження щодо національності матері, зокрема, виправлення з «українка» на «полька».
Відповідачем складено Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 23.07.2024 (а.с. 20-21) (далі – Висновок).
У Висновку вказано: «Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянув заяву гр. ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису: про народження №38 від 29 липня 1969 року, складеному по виконавчому комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на ім`я ОСОБА_2 , а саме: в графі «Відомості про матір» виправити в п. 13 «Національність» з «українка» на «полька».
На підтвердження свого прохання заявником надані та відділом зібрані документи ….
Установлено: В актовому записі: про народження №38 від 29 липня 1969 року, складеному по виконавчому комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на ім`я ОСОБА_2 , а саме: в графі «Відомості про дитину» зазначено - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Меденичі, Дрогобицький район, Львівська область; в графі «Відомості про матір» зазначено - ОСОБА_8 , 1935 р.н., в п.13 «Національність» зазначено «українка».
Вважаю: За неможливе задовольнити клопотання заявника, а саме, відмовити у внесенні виправлень до актового запису: про народження №38 від 29 липня 1969 року, складеному по виконавчому комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, щодо зміни національності в графі «Відомості про матір», ОСОБА_8 , 1935 р.н. з «українець» на «поляк».
У відповідності до ч. 2 , ч. 3 та ч. 4 ст. 9 Закону України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану» (із змінами), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану;
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відмова видана згідно вимог 6-го Бюлетня Міністерства юстиції з питань застосування чинного законодавства при реєстрації актів цивільного стану за № 13-90-6/83 від 24.12.1996 року, де вказано, що роз`яснення щодо зміни національності, які надавалися раніше, у подальшому у роботі відділу РАЦС не застосовувати.
Відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану може бути оскаржена в судовому порядку.»
Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Змістом спірних правовідносин є відмова відповідача внести зміни (зазначити факт належності матері до польської національності) до актового запису про народження позивача, який відмінний від існуючого запису цивільного стану.
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
Відповідно частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій тощо.
Вжитий у КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.
З огляду на положення статей 2, 4, 19 КАС України, з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.
Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.
При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року в справі № 822/1064/17, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при розгляді цієї справи.
Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу України).
Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в адміністративному та/або судовому порядку.
У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Суд у цій справі не розглядає питання захисту права позивача на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення у актовому записі про народження інформації про належність матері до польської національності, а виключно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 березня 2024 року в справі № 420/10986/21, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при розгляді цієї справи.
Суд встановив, що відповідачем складено Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 23.07.2024 (а.с. 20-21).
У Висновку вказано, зокрема: «Вважаю: За неможливе задовольнити клопотання заявника, а саме, відмовити у внесенні виправлень до актового запису: про народження №38 від 29 липня 1969 року, складеному по виконавчому комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, щодо зміни національності в графі «Відомості про матір», ОСОБА_8 , 1935 р.н. з «українець» на «поляк».
У відповідності до ч.2 , ч.3 та ч.4 ст. 9 Закону України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану» (із змінами), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану;
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відмова видана згідно вимог 6-го Бюлетня Міністерства юстиції з питань застосування чинного законодавства при реєстрації актів цивільного стану за № 13-90-6/83 від 24.12.1996 року, де вказано, що роз`яснення щодо зміни національності, які надавалися раніше, у подальшому у роботі відділу РАЦС не застосовувати.»
Посилання відповідача у спірному Висновку на 6-ий Бюлетень Міністерства юстиції з питань застосування чинного законодавства при реєстрації актів цивільного стану за № 13-90-6/83 від 24.12.1996 року, як на підставу та обґрунтування відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану, суд до уваги не бере, оскільки листи, роз`яснення – це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси осіб. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормо творення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про адміністративну процедуру», адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
Адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта. Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом (ч. 1, 5 ст. 72 Закону України «Про адміністративну процедуру»).
Згідно з ч. 3 ст. 85 Закону України «Про адміністративну процедуру», у разі якщо адміністративний акт не містить мотивувальної частини, у випадку, якщо відповідно до цього Закону вона є обов`язковою, такий акт скасовується.
Суд виснує, що відповідач у спірному Висновку не вказав причин та підстав для відмови внесення змін до актового запису про народження, які б забезпечили особі можливість правильно його зрозуміти. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посилання відповідачем у оскаржуваному Висновку на ч.2 , ч.3 та ч.4 ст. 9 Закону України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану» та на 6-ий Бюлетень Міністерства юстиції з питань застосування чинного законодавства при реєстрації актів цивільного стану за № 13-90-6/83 від 24.12.1996, не свідчать про обґрунтованість та вмотивованість такого рішення, тому таке необхідно визнати протиправним та скасувати.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що прийнятий відповідачем Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 23.07.2024 є протиправним, оскільки не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям законності та обґрунтованості, тому його необхідно скасувати.
Стосовно позовної вимоги зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження № 38, складеного 29.07.1969 виконавчим комітетом Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області на ім`я ОСОБА_2 , а саме: у графі "відомості про матір" у п. 13 "національність" виправити з "українка" на "полька", суд звертає увагу на таке.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.08.2022 у справі № 640/22426/20, адміністративний суд, перевіряючи правомірність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на викладене, із урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що друга позовна вимога підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про внесення змін до актового запису про народження щодо національності матері, та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Визнати протиправним та скасувати Висновок Дрогобицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису цивільного стану від 23.07.2024.
2. Зобов`язати Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про народження №38 від 29 липня 1969 року, а саме: в графі «Відомості про матір» виправити в п. 13 «Національність» з «українка» на «полька», та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дрогобицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львівська обл., Дрогобицький p., м. Дрогобич, вул. І.Франка, буд. 20, код ЄДРПОУ 33317624).

Повне рішення суду складено 05.03.2026.

Суддя	Кондратюк Юлія Степанівна