Справа №442/1277/26 
Провадження №2/442/900/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення,
в с т а н о в и в :
Адвокат Попів-Кішко Р.Й., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача в користь ОСОБА_2 250000 грн. моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 8 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: судді Хомика А.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12023141140000030 від 25.01.2023 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 17.01.2002) КК України, ухвалив звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 , ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження закрити. 
Даною ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_3 , будучи службовою особою, на яку покладались функції представника органу місцевого самоврядування, а саме виконання організаційно-розпорядчих функцій та підписання державного акту про право власності на земельну ділянку, а також адміністративно господарські функції, що полягали в розпорядженні комунальним майном, зловживаючи службовим становищем, здійснив підроблення офіційних документів за наступих обставин: 03.02.2003 відбулось засідання 4 сесії 4 демократичного скликання Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, на якій рішення про передачу безоплатно у власність третьої особи земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд не приймалось, водночас зазначене рішення не виносилось на голосування. 
ОСОБА_3 , умисно, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третьої особи в один із днів лютого 2003 року в приміщенні Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Доброгостів, вул. Шкільна, 1, склав, підписав і скріпив відтиском круглої гербової печатки Доброгостівської сільської ради завідомо неправдивий офіційний документ, а саме рішення №27 від 03.02.2003 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і постійне користування», яким третій особі надано у власність земельну ділянку площею 0,1550 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель у с.Доброгостів Дрогобицького району Львівської області незважаючи на те, що 03.02.2003 зазначене рішення на сесії Доброгостівської сільської ради на голосування не виносилось та відповідно не приймалось.
Продовжуючи своє протиправне діяння, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третьої особи , зокрема, достовірно знаючи, що на засіданні 4 сесії 4 демократичного скликання Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, рішення про передачу у власність третій особі земельної ділянки на голосування не виносилось, а відтак не розглядалося та не приймалось, в приміщенні Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що за адресою: АДРЕСА_1 підписав та скріпив відтиском гербової печатки Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області державний акт серії ЛВ №056595 про право власності на земельну ділянку площею 0,1550 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, в якому підставою для його видачі зазначив вищевказане рішення 4 сесії 4 демократичного скликання Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області №27 03.02.2003, яке на засіданні вказаної сесії не приймалося та не розглядалося. 
В подальшому підроблений державний акт серії ЛВ №056595 від 25.09.2003 ОСОБА_3 передав до територіального органу Центру державного земельного кадастру для незаконного викреслення (виокремлення) земельної ділянки площею 0,1550 га у с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, вартість якої станом на 03.02.2003 становить 10850 гривень, яку неправомірно вилучено із земель комунальної власності Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та безкоштовно передано у власність третій особі , чим завдано державним та громадським інтересам майнової шкоди на суму 10 850 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки на момент вчинення кримінального правопорушення. 
Продовжуючи своє протиправне діяння, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, діючи в інтересах третьої особи , зокрема, достовірно знаючи, що на засіданні 10 сесії 4 демократичного скликання Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, рішення про передачу у власність третій особі земельної ділянки на голосування не виносилось, а відтак не розглядалося та не приймалось, в приміщенні Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що за адресою: АДРЕСА_1 підписав та скріпив відтиском гербової печатки Доброгостівської сільської ради Дрогобицькою району Львівської області державний акт серії ЯА №436898 про право власності на земельну ділянку площею 0,1699 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також державний акт серії ЯА №436899 про право власності на земельну ділянку площею 0,0735 га. для ведення особистого селянського господарства, в яких підставою для їх видачі зазначив вищевказане підроблене рішення 10 сесії 4 демократичного скликання Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області №62 від 23.12.2003. 
В подальшому підроблені державні акти серії ЯА №436898 та ЯА №436899 від 05.05.2003 він передав до територіального органу Центру державного земельного кадастру для незаконного викреслення (виокремлення) земельної ділянки площею 0,1699 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, вартість якої станом на 23.12.2003 становить 11 893 гривень та земельної ділянки площею 0,0735 га. для ведення особистого селянського господарства у с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області, вартість якої станом на 23.12.2003 становить 4300 гривень, які неправомірно вилучено із земель комунальної власності Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та безкоштовно передано у власність третім особам , чим завдано державним та громадським інтересам майнової шкоди на загальну суму 16 193 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки на момент вчинення кримінального правопорушення. 
Згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2005 власником вказаної вище земельної ділянки є ОСОБА_2 . 
Оскільки через виготовлення та використання ОСОБА_3 недостовірних (підроблених) документів на ім`я третіх осіб їй заподіяно моральну шкоду, то вона змушена звертатися в суд з даним позовом
Ухвалою від 23.02.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
10.03.2026 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
19.03.2026 за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив.
23.03.2026 представником позивача подано відповідь на відзив.
25.03.2026 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України- не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, таке право є абсолютним, виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав людини та громадянина.
Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. 
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/543/23 від 08.02.2023: Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12023141140000030 від 25.01.2023 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.366, ч.2 ст.364 (в редакції Закону №2341-ІІІ від 17.01.2002) КК України – закрито. Цивільний позов Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області – залишено без розгляду.
Статусом потерпілої особи у кримінальному провадженні №12023141140000030 від 25.01.2023, наділено Трускавецьку міську раду, а не позивача.
Із відомостей Державної служби України з питань Геодезії, картографії та кадастру наданих представником відповідача, вбачається, що за позивачем на праві власності зареєстровані і надалі земельні ділянки з кадастровими номерами 4621283300:01:002:0068 та 4621283300:01:002:0059. 
Як зазначено вище, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. З цього випливає, що позовна заява подається для захисту порушених прав, а саме порушення в часі повинно існувати до відкриття провадження у справі. 
ОСОБА_2 , у своєму позові просить: стягнути з ОСОБА_3 в її користь - 250000 грн. моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Суд критично ставиться до доводів позивача, що відповідачем завдано їй моральну шкоду, а в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би підставність її позовних вимог та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у зв`язку з чим не заслуговують на увагу. 
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачами доказів, не вбачається яке саме їх право порушено. 
У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів ті обставини, на які він посилаються як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, в задоволенні позову – відмовлено, а тому судовий збір слід покласти на рахунок держави. 
Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то в задоволенні таких слід відмовити.
Відповідно до ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України: у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким, чином, оскільки розгляд справи відбувся без повідомлення (виклику) учасників справи, повне судове рішення складено 15.04.2026, а відтак, датою ухвалення рішення є 15.04.2026.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2026.

Суддя О.В. Крамар