ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
17.02.2026	Справа № 910/14246/25	

за позовом Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" 
до Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення 200000,00 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення 200000,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом трьох років до запровадження ліквідаційної процедури було встановлено, що Приватним акціонерним товариством "Айбокс Банк" у день прийняття Національним банком України рішення про початок процедури ліквідації здійснено перерахування коштів, як благодійної допомоги на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок", без обов`язку контрагентів повернути такі кошти. Оскільки відповідно до пп. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" такий правочин є нікчемним, банк просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з відповідача 200000,00 грн. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14246/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті спору.
Про стан розгляду справи № 910/14246/25 сторони були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Враховуючи, що у Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок" відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІКС, суд надсилає йому процесуальні документи у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження організації, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03164, м. Київ, вул. Булаховського Академіка, буд. 2, неж. прим. 5). 
У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судове рішення повернуто підприємством зв`язку, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21 та від 07.02.2024 р. у справі № 904/853/23.
Суд звертає увагу, що на Благодійну організацію "Благодійний фонд "Порятунок" відповідно до ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до ст. 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 р. № 270. 
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21.
Надаючи пояснення по суті спору, третя особа зазначає, що положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчать про наявність правових підстав у Фонду (уповноваженої особи Фонду) виявляти правочини, які мають ознаки нікчемності та вчиняти дії з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку, а перерахування банком коштів, як благодійної допомоги на користь відповідача без обов`язку контрагента повернути такі кошти, в силу приписів ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є нікчемним.
Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 89-рш від 07.03.2023 р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 531 від 04.05.2023 р. уповноваженою особою на здійснення ліквідації банку, починаючи з 05.05.2023 р., призначено Паламарчука Віталія Віталійовича.
З метою перевірки виявлення правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) Приватним акціонерним товариством "Айбокс Банк", що є нікчемними відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом трьох років до запровадження ліквідаційної процедури складено акт № 8 від 10.07.2022 р., в якому зазначено наступне:
- до банку надійшло звернення без дати та номера Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок" з проханням розглянути можливість надання благодійної допомоги; 
- з метою реалізації проектів благодійної організації щодо підтримки енергосистеми України, допомоги населенню в забезпеченні їх домівок сучасними енергозберігаючими засобами, в тому числі світлодіодними лампами, рішенням Правління від 07.03.2023 р., протокол № 17, банком перераховано на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок" - 40060000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 7748027 від 07.03.2023 р. на суму 10060000,00 грн., № 7757403 від 07.03.2023 р. на суму 15000000,00 грн. та № 7758644 від 07.03.2023 р. на суму 15000000,00 грн.;
- комісією банку проведено перевірку щодо обставин перерахування банком коштів на користь благодійної організації;
- встановлено, що Благодійна організація "Благодійний фонд "Порятунок", не веде публічної діяльності, у публічному просторі відсутня будь-яка інформація чи відомості про неї , окрім інформації щодо цієї юридичної особи у публічних реєстрах, вказана благодійна організація не подає офіційну фінансову звітність впродовж тривалого часу;
- такі обставини дають підстави вважати, що перерахування коштів не мало на меті надання саме благодійної допомоги, а відповідно до пп. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемними є правочини, за якими банк безоплатно здійснив відчуження майна.
Листом № 116.3/012-24лк від 10.07.2024 р. позивач повідомив відповідача про нікчемність правочину на підставі пп. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та вимагав негайного повернення грошових коштів.
Відповідь на вказаний лист отримано не було, грошові кошти не повернуто.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що оскільки правочин банку про перерахування відповідачу коштів є нікчемним в силу пп. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то реальним поновленням порушеного права позивача є повернення грошових коштів, які вибули з володіння банку на підставі нікчемного правочину.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються.
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.
Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Тобто під час процедури ліквідації банків Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.
За умовами ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Наведені положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчать про наявність правових підстав у Фонду (уповноваженої особи Фонду) виявляти правочини, які мають ознаки нікчемності та вчиняти дії з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку.
Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема у разі, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.
За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 цього Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону.
При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
Відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Наслідки недійсності нікчемного правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Матеріалами справи підтверджується перерахування банком відповідачу грошових коштів у розмірі 40060000,00 грн. на підставі платіжних доручень № 7748027 від 07.03.2023 р., № 7757403 від 07.03.2023 р. та № 7758644 від 07.03.2023 р.
Водночас, комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом трьох років до запровадження ліквідаційної процедури встановлено, що банк у день прийняття Національним банком України рішення про початок процедури ліквідації здійснив перерахування коштів, як благодійної допомоги на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок", без обов`язку контрагентів повернути такі кошти. Вчинений банком правочин є нікчемним в силу пп. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч. 3 цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.
Як встановлено судом, 11.07.2024 р. позивач направив відповідачу повідомлення № 116.3/012-24лк від 10.07.2024 р. про нікчемність правочину, в якому вимагав негайно повернути перераховані грошові кошти у розмірі 40060000,00 грн., однак відповідач проігнорував звернення позивача.
Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на підтвердження повернення банку коштів суду не надав.
Таким чином, вимога позивача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення з відповідача 200000,00 грн. є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнути з Благодійної організації "Благодійний фонд "Порятунок" (03164, м. Київ, вул. Булаховського Академіка, буд. 2, неж. прим. 5, код 39298335) на користь Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9 А, код 21570492) 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. грошових коштів та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору. 

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА