Справа № 127/20582/25
Провадження № 22-ц/801/320/2026
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Справа № 127/20582/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач), 
суддів Войтка Ю.Б., Оніщука В.В., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 127/20582/25 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2025, постановлену у складі судді Борисюк І.Е. в приміщенні суду в м. Вінниця, - 
в с т а н о в и в :

2.07.2025  ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, в якому просила : (1) встановити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,713 га, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту № 2 (додаток 2) висновку експерта № 794 від 25.03.2025 /т. 1 а. с. 1-4/.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 8.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі /т. 1 а. с. 69/.
11.12.2025  ОСОБА_1 подано заява про забезпечення доказів, в якій відповідач просила забезпечити докази шляхом : (1) витребування з архіву Вінницького міського суду Вінницької області матеріалів цивільної справи № 127/24999/24 в повному обсязі, разом із контрольними журналами та дисками технічної фіксації; (2) накласти заборону на вчинення будь-яких дій з розшивання, зміни нумерації, вилучення аркушів або знищення електронних носіїв у матеріалах справи № 127/24999/24; (3) витребувати пояснення від керівника апарату суду щодо факту зникнення 18 аркушів з матеріалів даної цивільної справи № 127/20582/25 у період з 01.09.2025 по 17.09.2025; (4) забезпечити їй повний та безперешкодний електронний доступ до витребуваних та забезпечуваних доказів (копії справи № 127/24999/24 та повної версії поточної справи) через підсистему «Електронний суд».
Заява обґрунтована тим, що справа № 127/24999/24 має «абсолютне доказове значення, оскільки саме з неї походить висновок експерта № 794, долучений позивачкою до поточного позову». Заявниця зазначила, що цивільна справа № 127/24999/24 стосується «незаконного судового процесу проти померлої особи», тому є обґрунтовані підстави вважати, що вона містить сліди кримінальних правопорушень. Також заявниця/відповідачка зазначила, що немає жодних гарантій, що докази у справі № 127/24999/24 не будуть фізично знищені (вирвані сторінки, «розчеплені» файли) в архіві до моменту їх огляду. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення доказів /т. 3 а. с. 8-9/.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу (вх № 14223/25-вх) в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить : (1) ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення доказів задовольнити у повному обсязі; (2) винести окрему ухвалу на адресу керівника Вінницького міського суду Вінницької області та ДБР щодо встановлення фактів саботажу, фальсифікації та перешкоджанню правосуддю.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що (1) суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів, оскільки правові підстави для її задоволення були наявні; (2) про розгляд справи 15.12.2025 заявниця не була повідомлена з дотриманням вимог процесуального законодавства, оскільки про засідання відповідач дізналась ввечері 12.12.2025, що унеможливило її участь.
У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
4.02.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява Шикунової А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про розгляд справи у її відсутності та без участі позивача. Проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила її відхилити. 
4.02.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява/термінові письмові пояснення (вх № 1464/26-вх) ОСОБА_1 щодо фактів системної фальсифікації, злочинної змови та неможливості участі в судовому засіданні. ОСОБА_1 в поданих термінових поясненнях, з-поміж іншого, просить розглядати справу у її відсутності; винести окрему ухвалу щодо судді Борисюк І.Е., які мають ознаки порушення присяги судді та процесуального законодавства. 
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду заяви не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати відповідних документів ( справи), тому наявні правові підстави для відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування з архіву Вінницького міського суду Вінницької області, як того вимагає заявниця та для зазначення у даному судовому рішенні дій, що необхідно вчинити для забезпечення доказів у відповідності до частини шостої статті 118 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Підстави забезпечення доказів визначені статтею 116 ЦПК України.
Необхідною умовою для забезпечення доказів судом можуть бути виключно підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
З вищевказаного виснується, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Подана заявницею/відповідачкою заява про забезпечення доказів не містить жодних обґрунтованих посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявниця, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 116 ЦПК України.
Твердження заявниці про відсутність гарантій, що докази, які містяться у цивільній справі № 127/24999/24 не будуть знищені, є надуманими та безпідставними, адже розглянуті цивільні справи зберігаються у відповідному відділі Вінницького міського суду Вінницької області протягом встановлених нормативними актами строків, доступ до яких є обмеженим. Ведення архівної роботи полягає, зокрема, у забезпечення збереженості архіву суду. Порядок ведення архівної справи в суді, а також передавання судових справ та документації, що створилася в процесі управлінської діяльності суду, на постійне зберігання, здійснюється згідно з Інструкцією про порядок передання до архіву місцевого та апеляційного суду, зберігання в ньому, відбору та передання до державних архівних установ та архівних відділів міських рад судових справ та управлінської документації суду, затвердженою наказом ДСА України від 15.12.2011 № 168, а також нормативними документами Державної архівної служби України.
Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Отже, цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (стаття 116 ЦПК України) та витребування доказів (стаття 84 ЦПК України), тобто процесуальний закон чітко розмежовує зазначені поняття.
Проте заявниця помилково ототожнила витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про те, що під час розгляду заяви не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати відповідних документів, відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування з архіву Вінницького міського суду Вінницької області та зазначення у даному судовому рішенні дій, що необхідно вчинити для забезпечення доказів у відповідності до частини шостої статті 118 ЦПК України.
Обґрунтовано суд першої інстанції звернув увагу заявниці на можливість заявити клопотання про витребування доказів, навівши відповідні мотиви того, чому не вдалося отримати докази самостійно (ч. 4 ст. 83 і ч.ч. 1- 2 ст. 84 ЦПК України). Водночас, як вбачається з матеріалів справи, таке клопотання в порядку ст. 84 ЦПК України, відповідачкою подано до суду, яке, відповідно, буде вирішене судом в порядку, визначеному процесуальним законодавством.
Місцевим судом повідомлено заявниці, що їй забезпечено доступ до даної справи через підсистему «Електронний суд» і керівнику апарату суду скеровано її повідомлення щодо зникнення матеріалів справи, як вважає заявниця, для вжиття відповідних заходів.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Крім цього, заявниця просить клопотання про постановлення судом апеляційної інстанції окремої ухвали на адресу керівника Вінницького міського суду Вінницької області та ДБР щодо встановлення фактів саботажу, фальсифікації та перешкоджанню правосуддю. Також в термінових письмових поясненнях (вх № 1464/26-вх від 4.02.2026) ОСОБА_1 просила постановити окрему ухвалу щодо судді Борисюк І.Е., які мають ознаки порушення присяги судді та процесуального законодавства.
Статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до частини восьмої статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Згідно з частиною десятою статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.
Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
Однак, колегія суддів вважає, що правові підстави для постановлення окремої ухвали у даній справі відсутні, оскільки апеляційним судом не було встановлено при розгляді апеляційної скарги порушення норм процесуального права судом першої інстанції.
З огляду на наведене, клопотання про постановлення окремої ухвали у справі задоволенню не підлягає. 
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 385, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2025 у даній справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Ю. Б. Войтко 

В. В. Оніщук