ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року	справа № 380/466/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, м.Львів, вул. Героїв Майдану, 32; ЄДРПОУ 08410370) в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року відповідно, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій»;
- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року відповідно, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» , ураховуючи раніше виплачені суми.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період проходження військової служби позивачем у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, проте така не була включена при нарахування та виплаті підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого – суддю Кухар Н.А.
Ухвалою судді від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.
Представник відповідача - Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, подав відзив на позовну заяву (вх. №4525 від 20.01.2026 року) в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011 XII (далі – Закон №2011-XII), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. 
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. 
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають 
Відповідно до п. 2 Постанови №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення. 
Тобто, Кабінетом міністрів України встановлено розміри щомісячної додаткової грошової винагороди та повноваження з визначення її розміру, поряд ку та умов виплат делеговано, зокрема, Міністерству оборони України. 
На виконання припису п. 2 Постанови №889 наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 року № 550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі – Інструкція №550, чинна на момент виникнення спірних правовідносин, втратила чинність на підставі Наказу Міністерства оборони №260 від 07.06.2018 року). 
Згідно з положеннями пунктів 5, 8 Інструкції №550 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Відповідно до положень пунктів 33.1-33.3 Інструкції №260 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не носить постійного характеру, виплачується виходячи з наявного фонду грошового забезпечення та залежить від волевиявлення отримувача такої допомоги – подання ним відповідної заяви, а отже є видом одноразової додаткової виплати. 
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що прямо передбачено п. 33.3 Інструкції №260 та п. 8 Інструкції №550.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
Позивач проходив військову службу у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у період з вересня 2015 року по липень 2019 року, що сторонами не заперечується.
Відповідно до витягу з наказу начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) №184 від 07.08.2015 року старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.07.2015 року №23-КС курсантом на перший курс навчання до Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, який прибув з в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , з 07.08.2015 року зарахувати до списків особового складу Академії та на всі види забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) №150 від 15.06.2019 року лейтенанта ОСОБА_1 , випускника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.06.2016 №328 на посаду взводу – викладача навчального механізованого взводу навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , 15 червня 2019 року відрахувати з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №296 від 09.10.2025 року майора ОСОБА_1 командира роти – старшого викладача 3 навчальної механізованої роти НОМЕР_4 навчального механізованого батальйону, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №1487 від « 02» жовтня 2025 року у відставку за підпунктом «б» за станом здоров`я відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 09 жовтня 2025 року виключити із списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення.
Листом №738/18947 від 16.12.2025 року відповідач у відповідь на адвокатський запит від 09.12.2025 року надав копії наказів (витягів) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, переміщення, призначення на посади, під час проходження військової служби у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 2015 по 2019, копії карток особового рахунку за період з 2015 по 2019 , а також інформацію про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення позивача.
Відповідно до інформації, відображеної в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 - 2019 роки, позивачу здійснювалися нарахування та виплати, зокрема, підйомної допомоги у жовтні 2015 року у розмірі 3565,60 грн., грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року у розмірі 2390,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року у розмірі 2331,50 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року у розмірі 4663,00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року у розмірі 4900,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року у розмірі 1487,50 грн.
Позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав оскільки вважає, що нарахування та виплата підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року, здійснені з порушенням чинного законодавства без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди.
При вирішення вказаного спору про визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу підйомної допомоги, допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та зобов`язання нарахувати та виплатити вказану допомогу, суд виходить з наступного.
Cтаттею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року за № 2011-XII (далі - Закон №2011), з наступними змінами та доповненнями, визначає, що соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Як передбачено п.1 ст.10-1 даного Закону №2011, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до ч.2 ст.9 цього ж Закону, до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Абзацами 1, 2 ч.4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 9-1 Закону №2011 при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Окрім того, нормами ч. 1 ст. 9-1 Закону №2011 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до інформації, відображеної в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 - 2019 роки, позивачу здійснювалися нарахування та виплати, зокрема, підйомної допомоги у жовтні 2015 року у розмірі 3565,60 грн., грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року у розмірі 2390,75 грн., грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року у розмірі 2331,50 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року у розмірі 4663,00 грн., грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року у розмірі 4900,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року у розмірі 1487,50 грн.
З вересня 2015 року до березня 2018 року позивачу виплачеувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою №889.
Таким чином, спір в даній адміністративній справі виник з приводу нарахування та виплати грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що така щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу, під час проходження ним військової служби.
Положення щодо невключення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення та підйомна допомога містить п.8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.02.2016 року за №73 (далі - Інструкція №73).
Разом з тим, застосовуючи положення Інструкції №73, як спеціального нормативно-правового акта, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення, суд враховує пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.
При цьому, суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 9 Закону №2011, Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінене лише законодавцем.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон №2011, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам цього Закону.
Судом також враховано висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17 та в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі №826/11679/17, відповідно до яких до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.
Сторонами не заперечується, що перед звільненням додаткова грошова винагорода грошового забезпечення, на підставі №889, нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, а тому, на думку суду, за жодних обставин така винагорода не може вважатись одноразовою.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року відповідно, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року відповідно, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги у жовтні 2015 року, грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у серпні 2016 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у серпні 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення у липні 2017 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2017 року відповідно, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» , ураховуючи раніше виплачені суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Кухар Наталія Андріївна