УХВАЛА
про зупинення виконання оскаржуваних рішень

09 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №420/11185/25
адміністративне провадження №К/990/2042/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області
про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року
у справі № 420/11185/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження з 01 січня 2025 року розміру пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03 січня 2025 року №1 (далі - постанова КМУ №1);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №540/303/21, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі №420/21580/23, з розрахунку 90% від місячної заробітної плати грошового забезпечення, згідно довідки Херсонської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 21 жовтня 2020 року №21-385вих-20, без обмеження пенсії максимальним розміром, та без застосування коефіцієнтів, визначених постановою КМУ №1, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;
- стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування з 01 січня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою КМУ №1 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року перерахунок та виплату призначеної пенсії виходячи з 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Херсонської обласної прокуратури №21-385 вих-20 від 21 жовтня 2020 року, без обмеження її максимальним розміром, без застосування обмежень, встановлених постановою КМУ №1, з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 3028,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - скаржник) 13 січня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/11185/25 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу. 
У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі №420/11185/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовано тим, що виконання зазначеного судового рішення, на переконання скаржника, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема положенням статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та прийнятої на його виконання постанови КМУ №1 та, відповідно, може призвести до необхідності здійснення значних бюджетних витрат.
23 березня 2026 року до Верховного Суду надійшло заперечення позивачки на клопотання скаржника про зупинення виконання судового рішення, у якому вона зазначає, що заявлене клопотання є необґрунтованим, не містить належних і достатніх підстав для його задоволення, зводиться до незгоди із судовим рішенням по суті та фактично спрямоване на уникнення обов`язку його виконання, що суперечить принципу обов`язковості судових рішень. 
Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судового рішення, суддя-доповідач виходить з такого. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З огляду на частину першу статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішує суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду.
Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.
Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.
Крім того, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.
Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.
У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність дій Управління щодо застосування з 01 січня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, визначених постановою КМУ №1, при нарахуванні та виплаті позивачці пенсії, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без застосування таких коефіцієнтів, виходячи з 90 відсотків від розміру заробітної плати відповідно до раніше ухвалених судових рішень.
З огляду на централізований характер фінансування пенсійних виплат, негайне виконання судового рішення у цій справі може призвести до дисбалансу бюджетних асигнувань, необхідності перерозподілу коштів між бюджетними програмами та створення ризиків невиконання інших зобов`язань держави у сфері соціального забезпечення. У разі подальшого скасування оскаржуваної постанови в касаційному порядку повернення виплачених сум до бюджету буде істотно ускладненим або фактично неможливим з огляду на приписи статті 381 КАС України, яка допускає поворот виконання рішень про присудження пенсійних та інших періодичних платежів з Державного бюджету України лише у виняткових випадках, пов`язаних із встановленням подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів. За таких обставин негайне виконання судового рішення свідчить про наявність ризику завдання серйозної та непоправної шкоди публічним інтересам, що має враховуватися при вирішенні питання про зупинення його виконання.
Крім того, зупинення виконання судового рішення на період касаційного перегляду спрямоване на забезпечення балансу приватних і публічних інтересів, оскільки тимчасове відтермінування виплати не позбавляє позивачки права на отримання відповідних сум у разі залишення судового рішення в силі, водночас унеможливлює настання негативних та незворотних наслідків для бюджетної системи у випадку його скасування.
Враховуючи відновлювальний характер наслідків зупинення виконання для позивачки, необґрунтованість її заперечень, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання Управління.
Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25, від 02 січня 2026 року у справі №120/2559/25. 
Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі №420/11185/25 задовольнити.
Зупинити виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі №420/11185/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач  Я.О. Берназюк