П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13374/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І. 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
06 березня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернулась до суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Хмельницькій області від 08.05.2024 №0117472405 та №0117522405.
1.2 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що суму сплаченого основного боргу відповідачем неправомірно включено до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. 
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Між позивачем (Позичальник) та АТ «Укрсиббанк» (Кредитор) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11020184000 від 26.07.2006, відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 80000,00 доларів США, з процентною ставкою 14% річних, зі строком дії договору до 26.07.2019. 
2.2 В подальшому 28.07.2006 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного територіального округу Лавутою Т.О. посвідчено іпотечний договір щодо застави (іпотеки) житлової нерухомості, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
2.3 У повідомленні про анулювання боргу №2496 від 11.10.2022, яке надіслано позивачу, Банк зазначив, що станом на 11.10.2022 останній прийняв рішення про анулювання основного боргу за кредитним договором №11020184000 від 26.07.2006 у розмірі 50798,51 доларів США, що складає 1857630,39 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022 та процентів розмірі 81860,74 доларів США, що складає 2993532,66 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022.
2.4 Загальна сума заборгованості позивача станом на 11.10.2022 обліковується в розмірі 150759,25 доларів США, що складає 5513054,71 грн. по курсу НБУ станом 11.10.2022, з яких 50798,51 доларів США основного боргу, що складає 1857630,39 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022 та процентів у розмірі 81860,74 доларів США, що складає 2993532,66 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022 - що прощені (анульовані) банком та 18100 доларів США, що складає 661 891,66 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022 - що сплачені позивачем згідно квитанції №49 від 11.10.2022.
2.5 На підставі ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1, п.78.4, п.78.6 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82, з урахуванням пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 20.02.2024 №683-П про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних особі управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області, ОСОБА_2 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.
2.6 За результатами перевірки складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 від 03.04.2024 №7414/22-01-24-05/2298302620.
2.7 Документальною невиїзною перевіркою встановлені наступні порушення позивачем: 
1. вимог пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1, ст.179 Податкового Кодексу України, а саме: неподання податкової декларації за 2019 рік; 
2. вимог п.167.4. ст.167, пп.174.2.2, п.174.2, ст.174, п.179.7, ст.179 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено та не сплачено податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 33397,01 грн. 
3. вимог пп. 168.4.1, пп. «в» 168.4.5 п.168.4 ст. 168, п. 176.1 ст.176, та п.п.1.6, п.п.1.4 пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору на суму 2783,08 грн.
2.8 На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 08.05.2024 № 0117472405 на загальну суму 417966,84 грн та № 0117522405 на загальну суму 34 831,56 грн та № 0117492405 на суму 340,00 грн.
2.9 Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 08.05.2024 № 0117472405 на загальну суму 417966,84 грн та № 0117522405 на загальну суму 34 831,56 грн протиправними, позивач звернулась до суду із цим позовом.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що прощена сума основного боргу є додатковим благом в розумінні пп. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, що, в свою чергу, підтверджує правомірність дій відповідача щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування за податковим повідомленням-рішенням від 08.05.2024 №0117472405 та щодо нарахування військового збору за податковим повідомленням - рішенням від 08.05.2024 №0117522405.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.
4.1 Позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
4.2 Як на підстави для апеляційного оскарження рішення суду, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Позивач вважає, що прощена банком сума боргу повністю підпадає під критерії пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, якою скасований обов`язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за прощеним боргом за іпотечним кредитом в іноземній валюті. 
4.3 Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
1.1 Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
1.2 Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
1.3 Приписами підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
1.4 Обов`язок сплати податків платником передбачений також підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України, відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
1.5 Відповідно до норм статті 164.2.17 «д» ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків розміру однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також основної суми боргу платника податку перед кредитором - фінансовою установою при виконанні таким кредитором рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків розміру однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, виконання кредитором - фінансовою установою рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність. Кредитор, у тому числі кредитор - фінансова установа, зобов`язаний включити суму боргу, прощеного (анульованого) за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, суму боргу згідно з рішенням суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено (анульовано), виконано рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, а також неповідомлення кредитором - фінансовою установою про виконання рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
1.6 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» №321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015, передбачено, що підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
1.7 З аналізу вказаних норм, колегія суддів зазначає, що для визначення суми прощеної кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, слід враховувати офіційний курс Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню. Оскільки такої зміни валюти зобов`язання за кредитним договором від 26.07.2006 між сторонами не відбулось, то банком така різниця не визначалась.
1.8 Відтак, з метою оподаткування, доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, слід розглядати окремо.
1.9 За змістом наведених положень, у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
При цьому, боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
1.10 Під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, без включення в цю суму боргу (кредиту) процентів, нарахованих за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №826/12872/17.
1.11 У повідомленні про анулювання боргу від 11.10.2022 АТ «Укрсиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2, ст. 164 Податкового кодексу України, повідомив позивача, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що АТ «Укрсиббанк» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, а саме суми основного боргу (кредиту) 50798,51 доларів США, що складає 1857630,39 гривні по курсу НБУ станом на 11.10.2022 року; суми процентів розмірі 81860,74 доларів США, що складає 2993532,66 грн по курсу НБУ станом на 11.10.2022 за кредитним договором №11020184001(1) від 26.07.2006 (а.с. 21).
1.12 Листом №27-1-01/9181 від 14.08.2024 АТ «УкрСиббанк» повідомив, що часткове анулювання (прощення) суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11020184000 (для обліку заборгованості в обліковій системі №11020184001) від 26.07.2006 було здійснено банком не за самостійно прийнятим рішенням, а за заявою ОСОБА_1 від 11.10.2022 (зареєстрована в банку за вх. №926 від 11.10.2022) щодо можливого погашення заборгованості за кредитним договором з додатками та додатковими угодами до нього на умовах, визнаних АТ «Укрсиббанк» з подальшим анулюванням (прощенням) частки боргу. (а.с. 24)
1.13 За змістом підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такий дохід, зокрема - основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, а також основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, при виконанні кредитором - фінансовою установою рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність.
1.14 Враховуючи, що відповідно до повідомлень і листі АТ «Укрсиббанк», позивачці анульовано основну суму боргу і процентів за договором споживчого кредиту, при цьому таке анулювання було проведено не самостійно банком, а за зверненням самої позивачки у зв`язку з частковою оплатою суми боргу, колегія суддів вважає, що до позивача не може бути застосоване правило передбачене пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України.
1.15 Посилання позивача на іпотечний договір від 28.07.2006 колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем отримані грошові кошти саме за договором споживчого кредиту від 26.07.2006, сума заборгованості частково анульована (прощена) кредитором саме за цим договором.
В цій частині суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач 26.07.2006 уклала Договір про надання споживчого кредиту, а не Договір про надання іпотечного кредиту, що додатково стверджено також п. 1.4. Договору про надання споживчого кредиту №11020184000 від 26.07.2006, а саме: "Кредит надається Позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю)" (а.с. 7).
1.16 Посилання апелянта на клопотання ГУ ДПС в Хмельницькій області про закриття справи №560/10565/24, яке на думку апелянта, підтверджує протиправність оскаржуваних повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування, колегія суддів відхиляє як безпідставні.
1.17 Так, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі №560/10565/24 позовну заяву ОСОБА_1 про скасування податкової вимоги від 03.07.2024 №0009074-1303-2201 залишено без розгляду. Відповідно до доданого позивачем листа №6694/6/22-01-24-06 від 01.05.2025, ГУ ДПС у Хмельницькій області повідомляє про відсутність податкового боргу позивачки, у зв`язку із чим, податкова вимога вважається відкликаною. При цьому зазначає, що податкові повідомлення-рішення на підставі яких складені податкові вимоги оскаржуються в судовому порядку.
1.18 В цьому аспекті суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
При цьому, за вимогами п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України лише узгоджене грошове зобов`язання вважається податковим боргом, на підставі чого у контролюючого органу виникає право формувати податкову вимогу.
У відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених вказаним Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
У відповідності до вимог п.п. 56.15-56.16 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 зазначеної статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
За приписами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 вказаного Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
1.19 Таким чином, лист ГУ ДПС в Хмельницькій області, а також залишення позову у справі №560/10565/24 без розгляду, обумовлене виключно фактом того, що грошове зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 08.05.2024 №0117472405 та №0117522405 є неузгодженим у зв`язку з оскарженням цих рішень у цій справі що розглядається.
1.20 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прощена сума основного боргу – є додатковим благом, в розумінні пп. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України, що підтверджує правомірність дій відповідача щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування за податковим повідомленням-рішенням від 08.05.2024 №0117472405 та щодо нарахування військового збору за податковим повідомленням - рішенням від 08.05.2024 №0117522405.
1.21 Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову і скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2024 №0117472405 та №0117522405.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.