Справа № 595/11/26
Провадження № 3/595/10/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., 
при секретарі Присташ П.Р.,
з участю адвоката Ковалівського Б.В.,

розглянувши матеріали справи, які надійшли із відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ч.5 ст. 126 КУпАП, суд,
В С Т А Н О В И В :
25 грудня 2025 року о 16 год. 11 хв. по вул. Головна, с. Рублин Чортківського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Адвокат Ковалівський Б.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Зазначив, що відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Для кваліфікації дій особи за ч.5 с.126 КУпАП необхідно встановити не лише факт керування транспортним засобом за відсутності права керування, а й кваліфікуючу ознаку повторності протягом року, тобто, що протягом року особа вже була піддана адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частинами 2-4 ст.126 КУпАП. Така кваліфікуюча ознака, як повторність, підтверджується наявністю постанови, яка набрала законної сили, про притягнення особи до адміністративної відповідальності за одне з порушень, передбачених частинами 2-4 ст.126 КУпАП, та даними, які дають змогу встановити, що з моменту застосування стягнення не минув один рік. Зазначає, фабула протоколу сформульована без належного і конкретного зазначення обставин повторності у спосіб, який би давав змогу встановити, яке саме попереднє стягнення застосовано, коли воно набрало законної сили та за якою частиною статті 126 КУпАП. Разом з тим до адміністративних матеріалів долучено постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17.03.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП. Проте, ці відомості не відображені у протоколі, у пункті про суть правопорушення та опис установлених обставин відсутні посилання на постанову, її дату, зміст, момент набрання законної сили та обставини, які формують повторність. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, посвідчення водія не отримував. У випадку накладення штрафу просить розстрочити його на 12 місяців, оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім, власного доходу не має, не працює та перебуває на утриманні батьків. 
Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно з диспозицією ч. 5 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п.2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі серії ЕПР1 №550454 від 25.12.2025; постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17.03.2025 по справі №595/281/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП; рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Шуї В.С від 25.12.2025; долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Твердження захисника про те, що в описі установлених даних відсутні посилання на постанову, її дату, зміст, момент набрання законної сили та обставини, які формують повторність не спростовують вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. До матеріалів адміністративної справи долучено копію постанови Бучацького районного суду Тернопільської області №595/281/25 від 17.03.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 28.03.2025. Даною постановою підтверджується кваліфікуюча ознака передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, тобто повторність. 
Протокол складено відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 07.11.2015 року. 
Відповідно до довідки №183263-2026 від 05.01.2026, виданої відділенням поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно ІП ІТС «Адмінпрактика», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, що підтверджується вищенаведеною довідкою виданою відділенням поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, а тому і позбавити його цього права неможливо, про що також йдеться і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». 
За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена повністю.
Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127,130, статтею139, частиною другою статті 156, статтями173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу
Згідно із ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на встановлені обставини справи ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Крім того, санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає оплатне вилучення транспортного засобу чи без такого.
Враховуючи, що до матеріалів справи не додано документів, що транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , то в такому випадку, суд позбавлений можливості застосувати оплатне вилучення транспортного засобу. 
Також, судом береться до уваги та обставина, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому відповідно не може бути позбавлений права керування.
У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.
Крім того, згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Зважаючи на заяву ОСОБА_1 щодо розстрочення сплати штрафу, та з огляду на те, що він є неповнолітнім, власного доходу не має, а сума штрафу є значною і не має змоги одразу сплатити всю суму штрафу, вважаю за можливе розстрочити сплату штрафу на 12 місяців шляхом сплати ним щомісячних платежів.
Керуючись ч.5 ст.126, ст.ст.40-1,252, 284, 301,304 КУпАП, суд, 
П О С Т А Н О В И В :
Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Заяву ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 оплату штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень у дохід держави, строком на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами: по 3400 (три тисячі чотириста) гривень, щомісяця, із сплатою кожного платежу до 20 числа кожного місяця, починаючи з березня 2026 року.
Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).
У разі невиконання постанови суду, звернути постанову до примусового виконання, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі. 
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Суддя         Р.  О.  Содомора