ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 730/1263/25
Головуючий у першій інстанції – Ріхтер В. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/481/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.,
суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
із секретарем – Піцан В.М., 
учасники справи: 
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України,-
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,-
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила оголосити померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терни Краснолиманського району Донецької області з 03.11.2023, який є її сином.
Згідно сповіщення Військової частини НОМЕР_1 № 626 від 05.11.2023 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою інформацією 03.11.2023 зник безвісти в районі с. Кліщіївка Донецької області, гідно виконуючи свій військовий обов`язок. Залишився вірним присязі, беручи участь в обороні держави та стримуванні збройної агресії рф. 
Вказувала, що інформація про ОСОБА_2 внесена до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що засвідчено витягом з цього реєстру від 25.12.2024. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 31.03.2024. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2024 підтверджується внесення до ЄРДР відомостей про заяву про вчинення кримінального правопорушення, номер кримінального провадження 1202405210000014. 
Згідно даних Акту службового розслідування про ймовірне зникнення безвісті 03.11.2023 солдата ОСОБА_2 в ході з`ясування обставин стало відомо, що 03.11.2023 близько 21:30 під час ворожого мінометного обстрілу по орієнтиру «ВЕРБА 2», що в районі с. Кліщіївка Донецької області, втрачено зв`язок з солдатом ОСОБА_2 , навідником 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 . Через інтенсивність бойових дій в напрямку орієнтира «ВЕРБА 2» провести пошукові дії солдата ОСОБА_2 на момент призначення службового розслідування неможливо. Оскільки тіло ОСОБА_2 не знайдено, лікарське свідоцтво чи фельдшерська довідка не видані, отже заявник не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті сина в органах ДРАЦС.
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11.11.2025 заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – задоволено.
Оголошено померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Терни Краснолиманського р-н Донецької обл. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати 03.11.2023.
Визнано, що смерть (загибель) громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала під час виконання ним обов`язків військової служби на території с. Кліщіївка Донецької області (місце смерті) та пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Роз`яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Роз`яснено учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
01.12.2025 суддею Борзнянського районного суду Чернігівської області викладено окрему думку, в якій він зазначив, що не згоден з судовим рішенням у даній справі про необхідність задоволення заяви, оскільки постанова Великої палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 не є релевантною до вказаних правовідносин, оскільки судом здійснювався аналіз зовсім іншої фактичної ситуації - загибель особи в м. Києві від ракетного обстрілу.
Обґрунтовуючи рішення суд першої інстанції врахував думку присяжних Леусова І.В. та Чернова С.Ю. та інформацію щодо внесення ОСОБА_2 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2024, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2023, якими встановлено, що ОСОБА_2 03.11.2023 зник безвісти в районі села Кліщіївка Донецької області під час виконання бойового завдання.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення районного суду в повному обсязі та ухвалити нове рішення на його користь, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і оголошення ОСОБА_2 померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право.
Зауважує, що оголошення ОСОБА_2 померлим безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у даній справі у заявника виникнуть підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги.
В обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення суду заявник посилається на те, що ключовою ознакою окремого провадження є безспірність, а тому у разі встановлення судом під час розгляду справи у порядку окремого провадження можливості виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у будь-якої особи внаслідок підтвердження наявності такого юридичного факту, про який просить заявник, суд має залишити таку заяву без розгляду на підставі існування спору про право і роз`яснити учасникам справи, що вони мають право звернутися до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження.
При цьому заявник посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.06.2018 у справі № 522/11740/14-ц, від 27.06.2018 у справі № 522/10696/17, від 31.10.2018 у справі № 477/284/16-ц, від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18, від 19.03.2021 року у справі № 643/14985/18-ц.
Крім того, зазначає, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами) станом на дату зникнення безвісти ОСОБА_2 територія, на якій останній зник безвісти (в районі населеного пункту Кліщіївка Донецької області), була територією, на якій велись активні бойові дії і натепер на вказаній території проводяться бойові дії. 
Тому заявник вважає, що воєнні дії у розумінні ч. 2 ст. 46 ЦК України на території, де зник безвісти ОСОБА_2 не завершились, в силу чого у суду відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення померлим.
Заявник також стверджує, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти у зв`язку з воєнними діями особи померлою після спливу, щонайменше, 6-місячного строку з дня закінчення таких воєнних дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи, тому заявник наголошує, що строки, сплив яких є передумовою для можливості відкриття провадження у справі про оголошення особи померлою, які визначені у ч. 2 ст. 46 ЦК України, ще не почали спливати, у зв`язку з чим відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим. 
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи у судові засідання 17.02.2026 та 17.03.2026 не з`явились, проте були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи .
Від учасників справи, які належним чином повідомлені, заяв/клопотань не подано.
Розгляд справи за відсутності учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання з урахуванням належного повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились.
Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданого 01.11.1982 (а.с. 7 зворот).
Згідно сповіщення ВЧ НОМЕР_1 № 626 від 05.11.2023 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою інформацією, 03.11.2023 зник безвісти в районі с. Кліщіївка Донецької області, гідно виконуючи свій військовий обов`язок. Залишився вірним присязі, беручи участь в обороні держави та стримуванні збройної агресії рф (а.с. 8).
Інформація про ОСОБА_2 внесена до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с. 8 зворот -9).
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2024 підтверджується внесення до ЄРДР відомостей про заяву про вчинення кримінального правопорушення, номер кримінального провадження 1202405210000014 (а.с. 9 зворот).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №5373 від 08.11.2023 службове розслідування вважати завершеним. Постановлено вважати, що солдат ОСОБА_2 , навідник 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зник безвісти 03.11.2023 в районі села Кліщіївка Донецької області під час виконання бойового завдання (а.с.10-11). 
Згідно даних Акта службового розслідування про ймовірне зникнення безвісти 03.11.2023 солдата ОСОБА_2 в ході з`ясування обставин стало відомо, що 03.11.2023 близько 21:30 під час ворожого мінометного обстрілу по орієнтиру «ВЕРБА 2», що в районі села Кліщіївка Донецької області, було втрачено зв`язок з солдатом ОСОБА_2 , навідником 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 9 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 . Через інтенсивність бойових дій в напрямку орієнтира «ВЕРБА 2» провести пошукові дії солдата ОСОБА_2 на момент призначення службового розслідування неможливо (а.с. 11-14).
Задовольняючи заяву суд першої інстанції врахував думку присяжних Леусова І.В. та Чернова С.Ю. та інформацію щодо внесення ОСОБА_2 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2024, наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2023, якими встановлено, що ОСОБА_2 03.11.2023 зник безвісти в районі села Кліщіївка Донецької області під час виконання бойового завдання.
Проте, 01.12.2025 суддею Борзнянського районного суду Чернігівської області викладено окрему думку, в якій він зазначив, що не згоден з судовим рішенням у даній справі про необхідність задоволення заяви, оскільки постанова Великої палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 не є релевантною до вказаних правовідносин, оскільки судом здійснювався аналіз зовсім іншої фактичної ситуації - загибель особи в м. Києві від ракетного обстрілу.
Апеляційний суд не погоджується з цими висновками суду першої, враховуючи наступне. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За змістом ч. 2, ч. 3 статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до приписів ч. 1, ч. 6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Переглядаючи справу, апеляційним судом встановлено, що на підставі актового запису про смерть № 1 від 06.01.2026 (а.с. 180), видано Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 (а.с. 156 зворот).
Частинами першою - третьою статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Отже, підставою для реєстрації смерті є рішення суду, яке набрало законної сили, на підставі якого ВДРАЦС складає актовий запис і видає свідоцтво про смерть.
Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. 
Таким чином, наведеними вище нормами чинного законодавства передбачено порядок вчинення дій при реєстрації актів цивільного стану, що проводяться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Встановивши, що заявниця ОСОБА_1 звернулась до Бахмацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та надала лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) № 510-Ю від 18.12.2025, видане державною спеціалізованою установою «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи» відділом судово-медичної експертизи трупів (а.с. 180), на підставі якого їй видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , тому відсутні підстави для визнання особи померлою, враховуючи встановлені обставини.
З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що розглядаючи заяву, судом першої інстанції залишив поза увагою, що законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13 ЦПК України).
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома статті 81 ЦПК України).
З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина друга статті 297 ЦПК України).
Таким чином, обґрунтованими є доводи скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при ухваленні рішення.
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосування судом процесуального та матеріального права, а тому доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими і підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення, оскільки матеріали справи містять як дані актового запису про смерть, так і копію свідоцтва про смерть, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга — задоволенню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2025 року - скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19.03.2026.

Головуючий Судді: