СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2026 року Справа № 480/6737/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6737/24 за позовом Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Публічне акціонерне товариство "Лебединське хлібоприймальне підприємство" звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що на виконання приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ним складено та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну, реєстрацію якої було зупинено. За наслідками наданих до контролюючого органу пояснень та копій документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, яке позивач вважає протиправним, просить його скасувати, та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну, зазначаючи, що подані письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію ПН.
Представником відповідачів подано відзиви на позовну заяву, в яких проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки у спірному рішенні зазначено конкретні підстави відмови у реєстрації податкової накладної – «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства», а у графі «Додаткова інформація» зазначено конкретні документи, які складені з порушенням законодавства, а саме: 
1. Первинні документи щодо перерахування коштів оформлено з порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 (виписка банку не завірена печаткою банку та не засвідчена підписом відповідальної особи банку). 
2. Первинні документи, що стали підставою для отримання попередньої оплати (рахунок на оплату №1 від 26.01.2023) оформлено з порушенням вимог ст. 8 та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні», що не дає можливість ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції з реалізації товару. 
3. Відповідно до наданих договорів наміру придбання мінеральних добрив не ідентифікується придбання та походження «Добриво органічне «Біочард-Фод», що не дає можливості з`ясувати обсяг та зміст господарської операції.
Представник відповідачів також зазначає, що рішення ДПС України про результати розгляду скарги позивача саме по собі не є юридично значимими для нього, оскільки не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, рішення ДПС України про результати розгляду скарги безпосередньо не порушує права та інтереси товариства.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №1 від 11.05.2023 представник відповідачів зазначає, що суд не може зобов`язати орган владних повноважень до прийняття конкретного рішення оскільки в такому випадку це є фактичним втручанням в реалізацію дискреційних повноважень колегіальним органом.
Представник позивача надав додаткові пояснення, в яких просив позовні вимоги задовольнити та зазначив, що документи, які були додатні до пояснень містять всі необхідні реквізити, а посилання відповідача про те, що в документах відсутні необхідні реквізити є формальними, тобто несуттєвими порушеннями, оскільки неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Стосовно неможливості податковим органом з`ясувати обсяг та зміст господарської операції, представник позивача зазначає, що, відповідач, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовленню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між позивачем та СТОВ Агрофірма «УКРАЇНА» 26 січня 2023 року було укладено договір купівлі-продажу №26/01. На умовах цього Договору, ПАТ «ЛЕБЕДИНСЬКЕ ХПП» ("Продавець", "Постачальник") зобов`язується передати у власність СТОВ Агрофірма «УКРАЇНА» ("Покупець") товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар, зазначений у специфікації. (а.с. 29-30)
На виконання цього договору, продавцем було виставлено рахунок на оплату №1 від 26.01.2023 на загальну суму 20 000 000,00 грн. разом з ПДВ. (а.с. 31)
11.05.2023 покупцем було частково сплачено цей рахунок, на суму 20 000,00 грн. з ПДВ, про що свідчить Виписка за рахунками від 11.05.2023. (а.с. 31, зв. аркуш)
За цією подією отримання предоплати за товар на суму 20000 грн., було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 11.05.2023 на суму ПДВ 3333,334 грн. (а.с.15). Квитанцією від 15.05.2023, реєстрацію податкової накладної було зупинено в зв`язку з тим, що ПН подана платником податку, який відповідає п.8 критеріям ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 16).
16.05.2023, позивачем були надані пояснення та копії документів у 10 файлах на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №1 від 11.05.2023 реєстрацію якої було зупинено:
1. Пояснення № 5 від 16.05.2023 року;
2. Рахунок на оплату № 1 від 26 січня 2023 року;
3. Податкова накладна № 1 від 11.05.2023 року;
4. Квитанція № 2 від 16.05.2023 року;
5. Банківська виписка за 11.05.2023 року;
6. Оборотно-сальдова відомість по рахунку 361;
7. Договір поставки № 301121/21 від 30.11.2020 року;
8. Договір купівлі-продажу № 26/01 від 26.01.2023 року;
9. Договір поставки № 20/01 від 05.01.2023 року;
10. Штатний розклад від 01.01.2023 року.
19.05.2023 рішенням №8841150/00955986 відповідач відмовив в реєстрації податкової накладної №1 від 11.05.2023, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. (а.с. 22)
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.1 ст. 201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
11.12.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №1165, якою, крім іншого, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).
Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку №1165).
Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Тобто, згідно з п. 11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що, відповідно до пункту 1, визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 4, 5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктами 9, 10, 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Як вбачається із копії оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття, в тому числі, стало те, що первинні документи, що стали підставою для отримання попередньої оплати (рахунок на оплату №1 від 26.01.2023) оформлено з порушенням вимог ст. 8 та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні», що не дає можливість ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції з реалізації товару.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
У рахунку на оплату міститься: назва документу та його дата складання, назви сторін господарської операції, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, особистий підпис особи, що виписала цей рахунок.
Крім того, підпис особи, що виписала рахунок на оплату, скріплено круглою печаткою ПАТ «ЛЕБЕДИНСЬКЕ ХПП». 
Щодо цього суд вважає необхідним відмітити, що якщо видаткова накладна підписана представником постачальника без указівки його прізвища, її вважатимуть повноцінним первинним документом. Єдина вимога - відтиск штампів та печаток підприємства, за умови, що відсутні документи, які свідчать про їхню втрату, підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі підприємства.
Зазначене обґрунтовано тим, що суб`єкт господарської діяльності несе повну відповідальність за законність використання його печатки, у тому числі за засвідчення видаткових накладних. Адже контроль за виготовленням, зберіганням та використанням печаток і штампів підприємства покладено на канцелярії організацій та відповідальних за діловодство. Керівник підприємства призначає осіб, які персонально відповідають за їхній облік і зберігання. 
Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів.
Аналогічна правова позиція вкладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19, від 04.11.2019 у справі № 905/49/15 та від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.
Відповідач не заперечив наявності та дійсності печатки на Рахунку на оплату №1.
Неістотні недоліки у Рахунку на оплату, про які зазначив представник відповідачів, зокрема, не зазначення посади та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, не роблять ці накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.
Стосовно відсутності печатки банку та підпису відповідальної особи банку на виписці від 11.05.2023, суд зазначає, що така виписка має достатньо реквізитів для ідентифікації сторін платіжної операції, суми, дати здійснення платежу та призначення платежу, номерів банківських рахунків, банку що проводив операцію, а отже може бути використана як належний доказ факту перерахування коштів. Відсутність відтиску печатки банку та підпису відповідальної особи банку за умови формування виписки в електронному вигляді (через систему дистанційного банківського обслуговування) сама по собі не свідчить про її недостовірність чи неналежність, якщо відповідачем не доведено протилежного та не надано доказів підроблення або спотворення її змісту. 
Суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів підроблення зазначених документів. Незважаючи на те, що представником Головного управління ДПС у Сумській області було направлено до правоохоронних органів повідомлення про можливі ознаки кримінального правопорушення, зокрема щодо ймовірного підроблення бухгалтерських документів, відповідачем не надано судового рішення, яке набрало законної сили, яким було б встановлено факт підроблення вказаного документа. Про існування такого судового рішення відповідач суд не повідомляв.
Отже, доводи представника відповідачів з приводу неможливості ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції з реалізації товару, а також з приводу неналежності банківської виписки як доказу факту перерахування коштів є необгрунтованими.
Також, суд не погоджується із доводами представника відповідачів про те, що неможливо з`ясувати обсяг та зміст господарської операції у зв`язку з нібито неможливістю ідентифікації придбання та походження добрив, оскільки з наданих позивачем документів у їх сукупності, зокрема договору, специфікації до нього (складання якої прямо передбачено умовами договору), та рахунку на оплату, вбачається конкретне найменування товару – «Добриво органічне «Біочард-Фод», його кількість, вартість та сторони правовідносин. Крім того, позивачем надано копії договорів поставки з ТОВ «МІНЕРАЛІС» та ТОВ «АГРОХІМ ТЕХНОЛОДЖІ», у яких передбачено постачання, зокрема, мінеральних добрив, що підтверджує наявність господарських правовідносин щодо придбання відповідної продукції. Сам по собі загальний характер формулювання предмета окремого договору не свідчить про відсутність конкретизації товару, оскільки така конкретизація здійснюється у специфікаціях та супровідних документах, що є невід`ємною частиною договірних відносин. Посилання відповідача на відсутність податкових накладних від постачальників у Єдиному реєстрі податкових накладних та на відповідність одного з контрагентів критеріям ризиковості не є достатнім доказом нереальності господарської операції та саме по собі не спростовує факту здійснення сторонами відповідних господарських дій.
Одночасно, в межах цієї спірної ситуації суд звертає увагу на той факт, що, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги податкового законодавства були виконані позивачем, що виключає підстави для відмови у реєстрації податкової накладної, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 19.05.2023 року №8841150/00955986 про відмову в реєстрації податкової накладної є обґрунтованими та повинні бути задоволеними.
Щодо посилань відповідача на дискреційність повноважень, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, як вже було вказано вище датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246). У справі, що розглядається, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Відтак вказані доводи суд не приймає до уваги.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача в рахунок повернення пропорційно до задоволених позовних вимог сплачений при подачі позову до суду судовий збір, згідно квитанції до платіжної інструкції №914 від 26.07.2024 (а.с.14) по 1514,00 грн з кожного. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство" (вул. Залізнична, 46, м. Лебедин, Сумська область, 42200, код ЄДРПОУ 00955986) до Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 43995469), Державної податкової служби України (вул. Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації рішення від 19 травня 2023 року №8841150/00955986 про відмову у проведенні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 11.05.2023.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Публічним акціонерним товариством "Лебединське хлібоприймальне підприємство" податкову накладну №1 від 11.05.2023 днем її подання на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство" 1514,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Публічного акціонерного товариствоа "Лебединське хлібоприймальне підприємство" 1514,00 грн. в рахунок відшкодування судового збору. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах