ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2026 Справа № 914/3933/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення сторін
справу № 914/3933/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів", м. Дніпро
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідно-механічний завод "Карпати", м. Новий Розділ Львівської області
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідно-механічний завод "Карпати" про стягнення 687 546, 07 грн за поставлений на підставі видаткової накладної № 200 від 05.03.2025 товар.
Хід розгляду справи. 
Ухвалою суду від 06.01.2026 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалу про відкриття провадження сторони отримали 08.01.2026.
09.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині заявленого до стягнення основного боргу на суму 636 772, 80 грн у зв`язку з його сплатою.
11.03.2026 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу просив стягнути з останнього 14 977, 00 грн 3% річних та 35 796, 27 грн інфляційних втрат. 
Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог суд вважає, що така підлягає прийняттю, оскільки не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.
Оскільки позивач зменшив позовні вимоги, предметом спору стала вимога про стягнення 14 977, 00 грн 3% річних та 35 796, 27 грн інфляційних втрат. 
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати за поставлений товар. Тому позивач просив стягнути з відповідача 14 977, 00 грн 3% річних та 35 796, 27 грн інфляційних втрат.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.
Обставини справи.
07 січня 2025 року з електронної пошти postach@dmzkarpaty.com відповідач на електронну адресу позивача - dintem.kanc@ukroboronprom.com надіслав замовлення, в якому просив виставити рахунок на ущільнення БТР-ДА.04.054 в кількості 200 штук.
Відповідач 08.01.2025 з тієї ж електронної пошти надіслав відповідачу лист-замовлення, в якому просив виставити рахунок на 1) Ущільнення В1320А.08.003 (350 шт); 2) Ущільнення на люк БТР-ДА.04.054 (200 шт).
08 січня позивач виставив відповідачу рахунок № 17 на суму 636 772, 80 грн.
Відповідач направив позивачу гарантійний лист №07/241 від 05.03.2025, в якому гарантував оплату рахунку №17 від 08.01.2025 на суму 636 772, 80 грн.
На виконання домовленостей позивач відвантажив 05.03.2025 відповідачу готову продукцію на загальну суму з ПДВ - 636 772, 80 грн, що підтверджено видатковою накладною № 200, а саме: 
1) Ущільнювач В1320А.08.003, кількість 350 шт., на суму 313 824, 00 грн без ПДВ;
2) Ущільнювач БТР-ДА.04.054, кількість 200 шт., на суму 216 820, 00 грн без ПДВ. 
Відповідач направив позивачу гарантійний лист №07/911 від 16.10.2025, в якому гарантував оплату рахунку №17 від 08.01.2025 на суму 636 772,80 грн.
У зв`язку з відсутністю оплати, позивач звернувся до суду, та враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 14 977, 00 грн 3% річних та 35 796, 27 грн інфляційних втрат за порушення строків оплати поставленого товару. 
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.
Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
У частині 1 статті 692 Цивільного кодексу України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Суд встановив, що позивач відвантажив відповідачу продукцію на загальну суму 636 772, 80 грн, що підтверджено підписаною обома сторонами видатковою накладною № 200 від 05.03.2025.
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував 14 977, 00 грн 3% річних та 35 796, 27 грн інфляційних втрат на несвоєчасно сплачену заборгованість на суму 636 772, 80 грн.
Перевіривши розрахунок, суд встановив, що такий є правильним. 
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Щодо судових витрат.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, який підлягалв сплаті при поданні позову про стягнення 50 773, 27 грн в електронній формі, слід покласти на відповідача. Решта судового збору може бути повернута за клопотанням позивача. 
Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідно-механічний завод "Карпати" (місцезнаходження: 81652, Львівська обл., Стрийський р-н, місто Новий Розділ, вул. Ходорівська, будинок 4, ідент. код: 3795825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" (місцезнаходження: 49033, місто Дніпро, вул. Чорних Запорожців, будинок 24А, ідент. код: 00152135) 50 773, 27 грн та 2 422, 40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.03.2026.

Суддя Никон О.З.