Справа № 569/1772/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2026 року м.Рівне 
Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі головуючого судді Бучко Т.М. 
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю представника позивача Матьошко Н.В.
представника відповідача Бикова О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, поданим представником позивача Матьошко Н.В., до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 6507536 від 13 січня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 січня 2026 року позивач перебував на краю проїзної частини дороги, а саме на узбіччі з увімкненими габаритними вогнями, що свідчило про аварійну зупинку. Працівниками поліції було подано сигнал службовим автомобілем, що змусило позивача вийти з автомобіля для встановлення причини таких дій. Лейтенант поліції зауважив позивачу, що в нього не працює підсвітка номерних знаків. Позивач попросив лейтенанта поліції вимкнути світло в службовому автомобілі, щоб переконатися у зворотному, на що останній погодився та самостійно визнав свою неправоту. 13 січня 2026 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА № 6507536, в якій зазначено, що 13 січня 2026 року о 23:05 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом без номерного знаку, чим порушив п.2.9в ПДР. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що подія адміністративного правопорушення відсутня, вина особи грунтується на припущенні поліцейського, доказів правопорушення немає. Зокрема, відсутній факт керування транспортним засобом, як і факт зупинки. Транспортний засіб не перебував у русі. Їз долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції спілкуються з позивачем біля його автомобіля, який перебуває у нерухомому стані. Об`єктивна сторона правопорушення відсутня, оскільки транспортний засіб не перебував у русі, а позивач не виконував функції водія. На відео, отриманих від УПП в Рівненській області, чітко відображаються номерні знаки та факт їх освітлення. Це свідчить не лише про відсутність складу адміністративного правопорушення, а й про те, що постанова грунтується на припущеннях. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, при винесенні оскаржуваної постанови працівниками поліції не зафіксовано. В постанові також не зазначено технічні засоби, якими здійснено фото або відеозапис.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Івашинюта І.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує тим, що 13 січня 2026 року о 23 год 05 хв позивач, рухаючись в м.Рівне по вул.Приміська, 77, керував транспортним засобом Mitsubishi L200 без номерного знаку, чим порушив п.2.9в ПДР. На місці зупинки транспортного засобу позивач, надаючи пояснення, підтвердив факт керування ним транспортним засобом Mitsubishi L200, зупинку його транспортного засобу працівниками поліції та факт належності йому даного транспортного засобу у приватному користуванні. Позивачем на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції жодних доказів на підтвердження належності незрозумілої комбінації букв та цифр до даного транспортного засобу та взагалі, що дана комбінація є номерним знаком. На місці зупинки транспортного засобу позивач неодноразово зазначав, що є військовослужбовцем і транспортний засіб належить до військової частини, де останній проходить безпосередню службу. Однак документів про реєстрацію транспортного засобу та належність, ймовірно, номерних знаків до такого тз надано працівникам поліції не було. Буквено-цифрова комбінація, яка знаходиться на задній частині транспортного засобу Mitsubishi L200, не визначена жодним чинним нормативно-правовим актом України, а отже, свідчить про те, що даний напис на задній частині транспортного засобу не є номерним знаком. Виходячи із зазначеного, транспортний засіб на момент зупинки патрульними поліцейськими, який був під керуванням позивача, був без номерного знака. Технічний пристрій, на який проводився відеозапис, вказано у змісті оскаржуваної постанови.
Ухвалою від 29 січня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, без виклику сторін. 
Ухвалою від 05 лютого 2026 року суд задовольнив клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що фідеофіксація патрульними поліцейськими події розпочалася після того, як позивач вийшов з автомобіля, факт керування позивачем транспортним засобом не зафіксований. У відзиві на позовну заяві відповідач змінює об`єктивну сторону правопорушення та посилається на те, що номерний знак не відповідає ДСТУ, однак оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом без номерного знака. 
Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що прикріплена до задньої частини транспортного засобу позивача табличка не є номерним знаком, оскільки доказів на підтвердження видачі такої буквено-цифрової комбінації як номерного знака не надано. Враховуючи, що вказана табличка прямокутної форми не є номерним знаком, номерний знак на транспортному засобі був відсутній. 
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 13 січня 2026 року інспектор 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції Меньшов Ігор Олегович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6507538, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. 
За змістом постанови, 13 січня 2026 року о 23:05:14 год в м.Рівне, вул.Приміська, 77 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L200 без номерного знаку, чим порушив п.2.9в ПДР. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: 472507.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. 
Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).
Згідно з п.2.9в ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. 
Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. 
За положеннями п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.  
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.73 КАС Ураїни).
За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без номерного знака. 
Відповідно до п.30.1 ПДР, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Згідно з п.30.2 ПДР, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.
Вимоги до номерних знаків транспортних засобів затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02 березня 2021 року. Вказані Вимогами встановлюють типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту та загальні технічні вимоги, вимоги до пакування, транспортування та зберігання, методи контролювання, правила приймання та застосування номерних знаків автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів, великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, а також номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються за індивідуальними замовленнями їх власників. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02 березня 2021 року також затверджені Єдині зразки номерних знаків транспортних засобів.
Номерні знаки державної реєстрації отримують всі транспортні засоби у разі їх реєстрації вперше або перереєстрації в України для обліку транспортного засобу в органах МВС, ідентифікації транспортного засобу в базі даних та підтвердження законності його використання. Таким чином, буквено-цифровий ідентифікатор є номерним знаком транспортного засобу у випадку, коли отриманий у встановленому порядку та у відповідному органі.
З наданих сторонами фото- та відеоматеріалів встановлено, що на задньому бампері транспорного засобу Mitsubishi L200 закріплена табличка з буквено-цофровою комбінацією КВ0003 білого кольору на зеленому тлі.
В затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02 березня 2021 року Єдиних зразках номерних знаків транспортних засобів такий вид номерного знака відсутній.
Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що транспортний засіб Mitsubishi L200 позивач придбав саме з таким номерним знаком. Однак, доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять.
За відсутності доказів, що буквено-цифрова комбінація КВ0003 є реєстраційним номером автомобіля Mitsubishi L200, закріплену на автомобілі табличку не можна вважати номерним знаком в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт" та Правил дорожнього руху.
Факт керування транспортним засобом позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечував, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського. Доказів, що транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції керувала інша (а не позивач) особа, суду не надано. Посилання представника позивача на те, що працівники поліції спілкувалися з позивачем біля автомобіля, а не під час його руху, суд до уваги не бере, оскільки спілкування працівників поліції з позивачем під час руху транспортного засобу, очевидно, було б неможливе або вкрай ускладнене.
Доказів неправомірної поведінки інспектора патрульної поліції позивач не надав, а суд не встановив, тому, приймаючи оскаржувану постанову, інспектор патрульної поліції Меньшов І.О. діяв правомірно, реалізовувавши свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.
Оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, а отже, у позові належить відмовити. 

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 244-246, 255, 286, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; 
відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а; код ЄДРПОУ 40108646.
Повне судове рішення складене 27 лютого 2026 року.

Суддя