Справа №752/22886/24
Провадження №2/752/1442/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Кокошка О.Б.,
за участю секретаря Кукіля Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.
Позов обґрунтований тим, що 10 грудня 2021 року між АТ «Сенс Банк» та нею укладений кредитний договір № 501404877, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 242 000,00 грн, зі сплатою 40,00 % річних, строком до 10 грудня 2026 року.
Позивачка з 16 грудня 2019 року дотепер проходить військову службу за контрактом у лавах Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), є військовослужбовцем.
Починаючи із 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та указів Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, статтю 14 цього Закону доповнено пунктом 15 про те, що військовослужбовцям із початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Отже, позивачка відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом і, згідно з чинним законодавством, вона, як військовослужбовець, повинна здійснювати погашення виключно тіла кредиту.
Позивачка двічі зверталася до АТ «Сенс Банк» щодо повернення сплачених відсотків на тіло діючого кредиту. Перший раз працівники банку в усній розмові проінформували про те, що їй, як військовослужбовцю за контрактом не передбачені такі пільги. Тож вона звернулася до банку вже як дружина військовослужбовця ОСОБА_2 та надала пакет документів чоловіка разом із своїми (паспорт, ІПН, свідоцтво про шлюб, довідку (чоловіка) про безпосередню участь, довідки Ф-5, посвідчення інваліда війни ІІІ групи пов`язаного із Захистом Батьківщини, посвідчення офіцера).
Банк надав відповідь про те, що зазначені у пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців сімей» пільги мають застосовуватися до дружин (чоловіків) військовослужбовців з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, а саме, з 18 травня 2024 року. Також зазначено, що в частині нарахування процентів за користування кредитом банком ще 27 травня 2024 року прийняті документи щодо застосування до дружини військовослужбовця пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та на підставі яких із 18 травня 2024 року здійснено відміну нарахування процентів за діючим договором № 501404877.
16 липня 2024 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про повернення списаних відсотків за користування кредитом, посилаючись на положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте їй було відмовлено.
Із розрахунку АТ «Сенс Банк» наданого позивачці, останньою сплачено за кредитом 300 131,25 грн, із яких: 122 944,39 грн - сума сплаченого основного боргу; 177 186,86 грн - відсотки за користування кредитними коштами.
Оскільки тіло кредиту становить 242 000,00 грн, а позивачка звільнена від сплати відсотків за кредитом, тож переплата становить 58 131,25 грн.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати незаконною відмову у списанні АТ «Сенс Банк» нарахованих їй відсотків за користування кредитом. Зобов`язати АТ «Сенс Банк» здійснити перерахування та повернення надмірно сплачених процентів ОСОБА_1 , починаючи із 10 грудня 2021 року на підставі частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 58 131,25 грн. Стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
У травні 2025 року АТ «Сенс Банк» через систему «Електронний суд» подало до суду письмові пояснення, в якому просило відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю. Крім того, зазначило, що позивачкою не надано жодних доказів та матеріали справи не містять документів котрі підтверджують здійснення оплати за надані послуги з правової допомоги, а також деталізацію, розмір цих послуг, окрім поданої позовної заяви.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 501404877, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 242 000,00 грн зі сплатою 40,00 % річних строком до 10 грудня 2026 року.
Відповідно до довідки Центрального територіального управління Національної гвардії України від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 із 16 грудня 2019 року до 17 червня 2023 року проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , із 17 червня 2023 року і дотепер проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
10 та 16 липня 2024 року ОСОБА_1 зверталася до АТ «Сенс Банк» щодо застосування пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
18 липня 2024 року АТ «Сенс Банк» надало відповідь ОСОБА_1 та повідомило, що зазначені у пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців сімей» пільги мають застосовуватися до дружин (чоловіків) військовослужбовців з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, а саме, з 18 травня 2024 року. Також зазначило, що на підставі наданих 27 травня 2024 року документів банком призупинено нарахування відсотків за користування кредитом із 18 травня 2024 року, а грошові кошти у сумі 3 127,11 грн, які виникли внаслідок перерахунку відсотків за користування кредитом відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців сімей» були зараховані на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 501404877.
Оскільки ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який з 2015 року безпосередньо брав (і бере) участь в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, тож позичальниця подала в банк пакет документів чоловіка разом із своїми, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142 (паспорт, ІПН, свідоцтво про шлюб, довідку (чоловіка) про безпосередню участь, довідки Ф-5, посвідчення інваліда війни III гр. пов`язаного з Захистом Батьківщини, посвідчення офіцера).
Із розрахунку АТ «Сенс Банк» встановлено, що ОСОБА_1 сплачено за кредитом 300 131,25 грн, із яких: 122 944,39 грн - сума сплаченого основного боргу; 177 186,86 грн - відсотки за користування кредитними коштами.
Позивачка вважає, що оскільки нею за кредит сплачено - 300 131,25 грн, а тіло кредиту становить 242 000,00 грн, тож переплата становить 58 131,25 грн.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті у мережі Інтернет.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з пунктом 19 частини першої статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Таким чином, на вказані пільги мали право лише мобілізовані позичальники, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.
11 квітня 2024 року Законом України № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності з 18 травня 2024 року, внесено зміни та пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладений у такій редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 та має право на пільги, які запроваджені законодавцем починаючи із 18 травня 2024 року, а саме з дати набрання чинності змін до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Разом з тим, банком на підставі наданих 27 травня 2024 року документів призупинено нарахування відсотків за користування кредитом із 18 травня 2024 року, а переплата у сумі 3 127,11 грн, яка виникли внаслідок перерахунку відсотків за користування кредитом на підставі пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців сімей» була зарахована в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 501404877.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки нова редакція пункту 15 статті 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає пільги для позивачки, не може бути застосована до цих правовідносин, оскільки закон немає зворотної дії у часі, відповідно і відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесенні позивачкою витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: вулиця Велика Васильківська, будинок 100, місто Київ, 03150, код ЄДРПОУ 23494714.
Повний текст судового рішення складено 27.05.2025.

Суддя         О. Б. Кокошко