КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника Гончаренка О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гончаренка Олексія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, 04.05.2025 року о 01 год. 40 хв. у с-щі Згурівка по вул. Українська, 10, керувала автомобілем марки «Toyota Rav-4 Hybrid», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, тобто порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року, захисник Гончаренко О.О. в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами. На переконання апелянта, адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; протокол про адміністративне правопорушення не містить опису обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення - «відмова» від проходження огляду.
Також апелянт зазначає, що у подальшому ОСОБА_1 сама звернулася до КНП «Бориспільська БЛІЛ» та пройшла відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За результатами судово-токсикологічного дослідження крові  ОСОБА_1 , метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери - не виявлені.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Гончаренка О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 319640 від 04.05.2025 року,  ОСОБА_1 будучи учасником ДТП, 04.05.2025 року о 01 год. 40 хв. у с-щі Згурівка по вул. Українська, 10, керувала автомобілем марки «ToyotaRav-4 Hybrid», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, тобто порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.
Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1  запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, при цьому процесуальні права і наслідки відмови працівниками поліції роз`ясненні. Відмова  ОСОБА_1  прийнята поліцейським та зафіксована на бодікамеру, що спростовує твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить у собі опису обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення - відмова від проходження огляду.
Крім того, у протоколі вказано, що  ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій на вимогу працівників поліції повинен пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а у разі незгоди проходити зазначений огляд, така позиція свідчить про відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи захисника Гончаренка О.О. про те, що  ОСОБА_1  не керувала транспортним засобом, спростовуються дослідженими судом доказами у своїй сукупності. Зокрема, зафіксовані на відеозаписі фактичні обставини в цілому, зміст спілкування працівників поліції з  ОСОБА_1 , яка не заперечувала щодо факту керування нею транспортним засобом та яка на місці події не вказувала, що в авто перебувала інша особа,- вказують на те, що транспортним засобом керувала  ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта у тій частині, що у діях  ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується довідкою КНП «Бориспільська БЛІЛ»,згідно якої стану алкогольного сп`яніння у неї не встановлено, огляд проводився на підставі самозвернення ОСОБА_1 - є неспроможними, оскільки згідно положень ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольногосп`яніння має проводитись у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського, який її доставив. Крім того, даний висновок не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а саме: відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також, доводи апелянта про те, працівниками поліції не дотримано ч. 4 ст. 266 КУпАП є безпідставними, оскільки з адміністративних матеріалів убачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у передбаченому законом порядку в межах строку, визначеного ч. 4 ст. 266 КУпАП, зокрема не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення. 
Доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника Гончаренка Олексія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Згурівського районного суду Київської області від 06 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду  О. М. Сітайло

Справа № 33/824/450/2026 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Солдатова Т.М.
Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.