Справа № 638/24404/25
Провадження № 2/638/2401/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В., 
за участю секретаря Дудка Є.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа – Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Мацокіна Наталія Олексіївна про встановлення факту перебування у шлюбі, визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування якого вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1\2 частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.07.1999. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , але належним чином не оформила право власності на майно. У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Відповідно до заповіту від 25.01.2015 ОСОБА_3 заповіла все майно донці ОСОБА_1 28.11.2025 приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. В той же час постановою нотаріуса від 28.11.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на іншу 1\2 частину квартири, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку з чим позивач просить встановити факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 вказану справу передано в провадження суддя Семіряд І.В.
08.12.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.
20.01.2016 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. 
09.02.2026 від представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позов підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача Ізюмської міської ради – Кисельова Н.С. 28.01.2026 надіслала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, проти позовних вимог не заперечувала.
Від третьої особи Приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Мацокіної Н.О. 26.01.2026 надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі. 
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1  помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції Харківської області.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 25.07.1999 власниками квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Розпорядженням керівника Ізюмської міської військової адміністрації від 06.12.2022 «Про перейменування вулиці, провулків, в`їздів, проїздів, площ Ізюмської міської територіальної громади» вулицю Пушкінську перейменовано у вулицю Степана Бандери. 
Як зазначає позивач після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 що належали померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 липня 1999 року. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_3 , але належним чином не переоформила право власності на майно.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 15.10.2024, яке видане Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт. Відповідно до заповіту від 25.01.2015, який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцовою О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 157, ОСОБА_3 заповіла все своє майно дочці ОСОБА_1 (позивач у справі).
28.11.2025 приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Мацокіною Н.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 2206, відповідно до якого «Позивач отримала право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області «Про відмову у вчинені нотаріальної дії» від 28.11.2025 №311/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на іншу 1/2 частину квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
Постанова приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області «Про відмову у вчинені нотаріальної дії» від 28.11.2025 №311/02-31 мотивована тим, що 28.11.2025 ОСОБА_1 оформила спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на 1\2 частку у праві спільної власності на квартиру, розташована за адресою АДРЕСА_1 , а 1\2 частка у праві спільної власності на квартиру, яка належала ОСОБА_5 , залишилася відкритою. Інших спадкоємців, згідно ст. 1261 ЦК України немає. 
Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 
Але свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не зберіглося, шлюб вони реєстрували у Російській Федерації, дублікат отримати неможливо. 
Позивач зазначає, що отримати дублікат свідоцтва про шлюб батьків неможливо, оскільки шлюб було укладено, ще на території Російської Радянської Федеративної соціалістичної Республіки.
На підтвердження факту перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позивач надає копію свідоцтва про право власності на житло, де власниками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , окрім того вказує, що факт знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі підтверджує наявність у них дитини (позивача), а також вказаний факт можуть підтвердити свідки. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Так, позивачем не надано актового запису про її народження, у якому відображено перебування батьків дитини у зареєстрованому шлюбі.
31.03.2025 Міністерство юстиції України надало роз?яснення щодо повторного отримання документів про державну реєстрацію актів цивільного стану, складених компетентними органами російської федераціїї, республіки білорусь або органами ЗАГС при військових комендатурах радянських військ за кордоном, у дипломатичних представництвах або консульських установах СРСР (https://minjust.gov.ua/news/info/viznannya-dokumentiv-vidanih-kompetentnimi-organami-rosiyskoi-federatsii-ta-respubliki-bilorus-ta-poryadok-ih-ponovlennya-v ukraini?fbclid=IwY2xjawQDpn5leHRuA2FlbQIxMABicmlkETJZMmp5WTRJRm0xUHJ5ZE5mc3J0YwZhcHBfaWQQMjIyMDM5MTc4ODIwMDg5MgABHpStsvFMjifnDhxOwudfreOX1KAZzGqZW9gy-j0TOuvSQLz41SXGeX8asMMi_aem_mQB6Xt9Q9WVny8VF2TloyA).
Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України - статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Так, у разі необхідності повторного отримання документів про державну реєстрацію актів цивільного стану, складених компетентними органами російської федераціїї, республіки білорусь або органами ЗАГС при військових комендатурах радянських військ за кордоном, у дипломатичних представництвах або консульських установах СРСР, поновлення актового запису цивільного стану проводиться за заявою особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.
Поновлення актових записів про народження, шлюб, зміну імені, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду.
На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Жодного доказу того, що ОСОБА_1 зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану з запитами щодо відновлення (надання дублікату) свідоцтва про шлюб її батьків не надано.
Сам факт наявності спільної дитини у чоловіка та жінки та наявність свідоцтва про право власності на майно не може бути підставою для встановлення факту перебування у шлюбі.
Окрім того, у позові позивач вказує, що факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть підтвердити свідки, проте клопотання про виклик та допит свідків не заявлено, не зазначено прізвища, ім`я та по батькові свідків, їх адреси зареєстрованого місця проживання. У підготовче засіданні та у судове засідання позивач та її представник не з`явились, тобто не скористалися правом вчасно заявити клопотання про витребування доказів, про допит свідків. 
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19.
Згідно ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст.1220ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.
За правилами ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно із ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.
Абзацом 2 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Разом з тим, позивачем не доведено факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд відмовляє ОСОБА_1 у визнанні права власності у порядку спадкування за законом на частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа – Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Мацокіна Наталія Олексіївна про встановлення факту перебування у шлюбі, визнання права власності - відмовити. 
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 19.02.2026.
Сторони:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_2 .
Відповідач - Ізюмська міська рада Харківської області, ЄДРПОУ 26201641, Харківська область, місто Ізюм, вулиця Центральна, буд. 1, 64309. 

Суддя: І.В. Семіряд