Справа № 493/182/26 
Провадження № 2/493/458/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі
головуючого судді – Тітової Т.П.
за участю секретар – Сирота О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2026 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалами судді від 06.02.2026 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Свою вимогу позивач мотивує тим, що 11.07.2025 року ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» уклали електронний кредитний договір № 1948808. Згідно з п. 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 16100,00 грн. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 28.09.2025 року (включно). Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав відповідачу кредит у розмірі 16100,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. 
11 серпня 2025 року відповідач уклав Додаткову угоду до кредитного договору № 1948808 від 11 липня 2025 року на часткову зміну п. 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «30» жовтня 2025 року. 
01 жовтня 2025 року відповідач уклав Додаткову угоду до кредитного договору № 1948808 від 11 липня 2025 року на часткову зміну п. 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «20» грудня 2025 року.
Кредитний договір та додаток № 1 до договору підписано відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. 
У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 1948808 від 11.07.2025 року в розмірі 27265,15 грн., яка складається з: 14950,00 грн. тіло кредиту та 12315,15 грн. нараховані проценти.
25.02.2026 року на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог в частині судових витрат, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2662,40 сплачений ним при подачі позову згідно квитанції, так як в прохальній частині позову було допущено технічну помилку, а саме вказано суму судового збору 2422,40 грн.
В зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 27265,15 грн., а також понесені судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 2 662,40 грн., а також витрати на відправку документів відповідачу в сумі 135,50 грн.
Представник ТОВ «ФК «АБЕКОР» в судове засідання не з`явився, однак просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує, про що зазначив у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 24.02.2026 року не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення прибуло до відділення. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду повернувся на адресу суду 04.03.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній».
В судове засідання, яке було призначено на 13.03.2026 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 12.03.2026 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній».
Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 23.03.2026 року та на 02.04.2026 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України.
У зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання та не повідомленням про поважні причини такої неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судові засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.07.2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» укладено електронний кредитний договір № 1948808 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Згідно з п. 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 16100,00 грн. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 28.09.2025 року (включно).
Відповідно до укладеного договору відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 
ТОВ «ФК «АБЕКОР» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі 16100,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, що підтверджується довідкою № 19148 від 08.01.2026 року, виданою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ».
Крім того, факт перерахування коштів підтверджено відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 21.02.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260217/106062-БТ на виконання ухвали Балтського районного суду Одеської області про витребування доказів, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 11.07.2025 року було зараховано кошти в сумі 16100 грн.
Згідно з п. 1.4. процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка – 0,9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом (п. 1.4.1.); основна процентна ставка 0,99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом (п. 1.4.2.)
Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. 
Згідно з п. 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами.
Кріт того, 11 серпня 2025 року відповідач уклав Додаткову угоду до кредитного договору № 1948808 від 11 липня 2025 року на часткову зміну п. 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «30» жовтня 2025 року. 
01 жовтня 2025 року відповідач уклав Додаткову угоду до кредитного договору № 1948808 від 11 липня 2025 року на часткову зміну п. 1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «20» грудня 2025 року.
Кредитний договір та додаток № 1 до договору підписано відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора було підписано Паспорт споживчого кредиту 11.07.2025 року, 11.08.2025 року та 01.10.2025 року, а також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором, в яких зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови договору, в результаті чого допустив заборгованість за кредитним договором № 1948808 від 11.07.2025 року у розмірі 27265, 15 грн., з яких: тіло кредиту - 14950 грн. та заборгованість за нарахованими процентами - 12315,15 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII.
Ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 1948808 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 27265,15 грн., на користь позивача підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 78 від 13.01.2026 року.
Приймаючи до уваги висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подання позову в сумі 2662,40 грн.
В частині стягнення витрат понесених з направлення кореспонденції (позовна заява та додатки до неї) в розмірі 135,00 грн., то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в силу ст. ст. 133, 140 ЦПК України такі витрати не відносяться до судових витрат пов`язаних з розглядом справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 626, 628,629, 638, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (ЄДРПОУ 39287145, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 75, приміщення 601А) заборгованість за кредитним договором № 1948808 в розмірі 27265 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 15 коп., з яких: тіло кредиту 14950 грн. та заборгованість за нарахованими процентами 12315,15 грн., а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн., а всього: 29927 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 55 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено 02.04.2026 року.

СУДДЯ