Справа № 527/3375/25 
провадження 2/527/172/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2026 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 527/3375/25 за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння та земельну ділянку, -
В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2025 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння та земельну ділянку.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були її дідом та бабою. Все дитинство позивача бабуся проживала у будинку свого цивільного чоловіка, з яким проживала однією сім`єю. В той же час, будинок який належав бабусі ОСОБА_3 на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , постійно використовувався родиною позивача як дача. З вересня 2002 року (після смерті матері позивача) бабуся ОСОБА_3 проживала разом з сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла. Проживаючи в одній квартирі АДРЕСА_2 з 2002 року позивач та баба були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки 0,10 га за вказаною адресою, з яких: 0,05 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства. Зазначила, що спадкоємці першої черги та спадкоємці, які автоматично прийняли спадщину за спільним зареєстрованим місцем проживання разом із спадкодавцем: ОСОБА_3 – відсутні. Постановою від 15 листопада 2022 року виконуючої обов`язки завідувача Глобинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні докази спільного проживання однією сім`єю. Оскільки вона та ОСОБА_3 за її життя були зареєстровані за різними адресами місця проживання, хоча фактично проживали спільно.
На підставі викладеного позивач прохала суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю з вересня 2002 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на: - житловий будинок, з господарськими будівлями: сарай, літня кухня та погріб, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 0,05 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 19 листопада 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу для виправлення недоліків позовної заяви десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
05 грудня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.
09 грудня 2025 ухвалою судді позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою судді від 25 грудня 2025 року за клопотанням представника позивача у справі було замінено первісного відповідача – виконавчий комітет Глобинської міської ради на належного відповідача – Глобинську міську раду.
Ухвалою судді від 11 лютого 2026 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, позивач подала до суду заяву, у якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності. Прохала задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, вказав, що заперечень щодо задоволення позову не мають.
Свідок ОСОБА_5 надала до суду письмові пояснення, у якому вказала, що їй знайома ОСОБА_1 , так як вони проживали в одному будинку в сусідніх квартирах з дитинства за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_3 є бабусею позивача, яка брала участь в житті ОСОБА_6 та проживали з нею в одній квартирі з 2002 року по 2009 рік за адресою: АДРЕСА_3 та вели спільний побут. Коли ОСОБА_3 померла, організацією поховання займалися позивач, її брат ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_9 надала до суду письмові пояснення, де зазначила, що з позивачкою вона знайома, знає її з дитинства, оскільки, проживає з нею по сусідству за адресою: АДРЕСА_3 . Вказала, що також знає ОСОБА_3 з 1962 року. Зазначила, що з 2002 року ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту її смерті в 2009 році. Сім`я проживала разом в квартирі родини ОСОБА_1 . Вели господарство, спільний побут. Коли бабуся позивачки померла, її похованням займалися онуки – ОСОБА_1 з чоловіком та брат ОСОБА_10 . Вказала, що ОСОБА_3 з 2002 року до смерті 2009 року проживала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 виданого повторно 15 листопада 2022 року Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.81).
Батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00023957581 від 17.09.2019 року (а.с.87).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 20 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.112).
ОСОБА_14 та ОСОБА_13 05 вересня 2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Після укладення шлюбу прізвище дружини – « ОСОБА_15 » (а.с.80).
Як вбачається з виписки з протоколу засідання виконавчого комітету Глобинської міської Ради народних депутатів від 15.12.1999 року, ОСОБА_3 передали безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 ; для ведення особистого підсобного господарства площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.89).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради № 02.1-43/14 від 12.01.2026, домоволодінню ОСОБА_3 присвоєна адреса: АДРЕСА_1 , згідного рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради від 15.01.1988 року № 7 (а.с.149).
Постановою державного нотаріуса Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Скляр Е.А. від 15.11.2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропущеним нею шестимісячним строком для прийняття спадщини. Крім того, ОСОБА_1 не надала доказів постійного проживання із спадкодавцем. У вказаній постанові також вказано, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 19/2022, заведеною Глобинською державною нотаріальною конторою 05 жовтня 2022 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в установлений законом строк, заяви не подавалися (а.с.59).
Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
За змістом статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. 
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. 
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на викладене, суд зазначає, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю з вересня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Як зазначено в ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Як зазначено в п.1,3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України,право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Як вбачається з письмових матеріалів справи та виписки з протоколу засідання виконавчого комітету Глобинської міської Ради народних депутатів, домової книги для реєстрації громадян в будинку АДРЕСА_1 , померла ОСОБА_3 на праві власності володіла житловим будинком з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя на передбачених законом підставах набула право власності на земельні ділянки та житловий будинок. Позивач є спадкоємцем зазначеного майна за законом.
Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 3-15, 76, 82, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов – задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю з вересня 2002 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями: сарай, літня кухня та погріб, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,05 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Відповідач: Глобинська міська рада (місцезнаходження: 39000, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 285, код ЄДРПОУ: 22547673).

Суддя   Ю. М. Свістєльнік