КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року Київ справа № 320/13052/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Кваліфікаційна-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Рада адвокатів м. Києва 
про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:
Рух справи.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою, якою просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність КДКА міста Києва, яка полягає у невиконанні свого обов`язку щодо оприлюднення наборів даних у формі відкритих даних на офіційному вебсайті (https://kyiv.unba.org.ua/) та Єдиному державному вебпорталі відкритих даних (httos://data.gov.ua/), що передбачений ст. 10-1 Закону України “Про доступ до публічної інформації” та постановою Кабінету Міністрів України № 835 від 21.10.2015;
2. Зобов`язати КДКА міста Києва оприлюднити на офіційному вебсайті (https://kyiv.unba.org.ua/) та Єдиному державному вебпорталі відкритих даних (https://data.gov.ua/) набори даних у формі відкритих даних, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 835 від 21.10.2015, а саме: реєстр наборів даних, що перебувають у володінні КДКА; інформацію про структуру (організаційну структуру) КДКА; звіти, у тому числі щодо задоволення запитів на інформацію; переліки нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийнятих КДКА, проекти нормативно-правових актів тощо; інформацію про нормативно-правові засади діяльності КДКА;інформацію із системи обліку публічної інформації.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що КДКА є розпорядником публічної інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки вона здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, а її рішення є обов`язковими для виконання. За змістом статті 5 частини 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується, серед іншого, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації на офіційних вебсайтах у мережі Інтернет; на єдиному державному вебпорталі відкритих даних, а відповідно до статті 10-1 частини 1 абзацу 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на розпорядників публічної інформації покладено обов`язок оприлюднювати й регулярно оновлювати публічну інформацію у формі відкритих даних та на своєму вебсайті. Перелік даних, які розпорядники зобов`язані оприлюднювати, міститься у додатку, що є частиною Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 835 від 21.10.2015. Разом з тим, на офіційному вебсайті КДКА та Єдиному державному вебпорталі відкритих даних не оприлюднено жодного набору даних. Бездіяльність КДКА щодо оприлюднення відкритих даних перешкоджає реалізації права позивача на доступ до публічної інформації, зокрема, під час здійснення діяльності у громадській організації «Фундація DEJURE».
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.03.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог зазначає, що КДКА м. Києва виконувала обов`язки щодо ведення відповідних реєстрів та надання інформації у повному обсязі виключно в межах наданих їй законом повноважень та до моменту їх припинення. Зокрема, до 28.01.2022 року Комісія забезпечувала ведення інформації про осіб, які склали або не склали кваліфікаційний іспит, а також своєчасно, у встановлений триденний строк, передавала відомості про притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності до адміністратора Єдиного реєстру адвокатів України. Такі дії здійснювалися відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та рішень органів адвокатського самоврядування. Водночас, на підставі рішень Ради адвокатів України №128 від 15.12.2021 та №5 від 28.01.2022 КДКА м. Києва була визнана такою, що не сформована відповідно до закону, а її склад таким, що не набув повноважень. У зв`язку з цим Комісія втратила право здійснювати функції, передбачені статтею 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема щодо організації кваліфікаційних іспитів, здійснення дисциплінарного провадження та ведення відповідних реєстрів. Отже, припинення з 28.01.2022 року діяльності КДКА м. Києва в частині наповнення реєстрів та надання відповідної інформації є об`єктивним наслідком відсутності у неї належних повноважень, а не порушенням вимог законодавства. В умовах відсутності правового статусу та повноважного складу Комісія не мала юридичних підстав для здійснення будь-яких дій, пов`язаних із реалізацією функцій органу адвокатського самоврядування. Разом із відзив на позовну заяву, представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку на звернення.
Письмових пояснень від третьої особи не надходило, про відкриття провадження у справі проінформовано належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу, що у постанові від 11.12.2018 у справі №810/1224/17 (К/9901/17539/18), провадження №11-733апп18, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у чинному законодавстві України не визначено поняття "триваюче правопорушення". Разом з тим, за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі №160/17189/21.
Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо ієрархії застосування висновків касаційного суду, викладену в ухвалі від 09.08.2019 у справі № 910/12968/17, у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суд вважає застосовним до спірних правовідносин саме наведене вище визначення триваючого правопорушення.
Отже, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки у випадку триваючого правопорушення такий строк не вважається пропущеним, поки відповідне порушення триває.
З огляду на викладене, підстави для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання слід відмовити.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва (код ЄДРПОУ 40895265) була зареєстрована як юридична особа з 13.10.2016. 
Згідно інформаційної довідки з ЄДРПОУ № 2591620 від 10.04.2026 відомості про відповідача як юридичну особу відсутні.
Як зазначив відповідач, з метою формування нового складу КДКА м. Києва 07.11.2021 була проведена звітно-виборна конференція адвокатів міста Києва, за результатами якої обрано новий склад Комісії та її голову.
Рада адвокатів України рішеннями № 128 від 15.12.2021 та № 5 від 28.01.2022 встановила, що зазначена звітно-виборна конференція відбулася з порушенням вимог законодавства та актів органів адвокатського самоврядування, а прийняті нею рішення не набули юридичних наслідків. У зв`язку з цим визначено, що склад КДКА м. Києва, обраний 07.11.2021, не набув повноважень, а сама КДКА м. Києва є такою, що не сформована відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема у зв`язку з відсутністю необхідного кворуму в її палатах.
Факт відсутності відповідних наборів даних на офіційному вебсайті (https://kyiv.unba.org.ua/) та Єдиному державному вебпорталі відкритих даних (httos://data.gov.ua/), відповідачем не заперечено.
Будучи незгідною з такою відсутністю, позивач звернулась з вказаним позовом.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
Відповідно статті 50 частини 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі по тексту – Закон України № 5076-VI) кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.
До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури згідно з статті 50 частиною 5 Закону України № 5076-VI належать: 1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; 2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; 3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів; 5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.
Відповідно до ст. 3 Закону України № 5076-VI Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діє у складі кваліфікаційної та дисциплінарної палат. Кваліфікаційна палата утворюється у складі не більше дев`яти членів, дисциплінарна - не більше одинадцяти членів палати.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є повноважною за умови обрання не менше двох третин від кількісного складу кожної з її палат, затвердженого конференцією адвокатів регіону.
Кожна палата на своєму першому засіданні шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів палати обирає з числа членів палати голову та секретаря палати. Голова палати за посадою є заступником голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Голова палати, секретар палати за рішенням відповідної палати може бути достроково відкликаний з посади.
Відповідно до статті 13 частини 1 пункту 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі Закон України № 2939-VI), розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
За змістом статті 7 частин 1 та 2 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі по тексту – Закон України № 2657-XII) право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Відповідно до преамбули Закону України № 2939-VI, цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
За приписами статті 1 Закону України № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Право на доступ до публічної інформації гарантується, з-поміж іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом ( стаття 3 частина 1 пункт 1 Закону України № 2939-VI).
01 травня 2015 року набрав чинності Закон України від 09 квітня 2015 року № 319-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо доступу до публічної інформації у формі відкритих даних» (далі по тексту - Закон України № 319-VIII), яким Закон України № 2939-VI доповнено статтею 10-1.
За змістом статті 10-1 Закону України № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному вебпорталі відкритих даних та на своїх вебсайтах (частина перша).
Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації (частина друга).
Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом (частина третя).
Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом. Створення та забезпечення функціонування єдиного державного вебпорталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування (частина четверта).
Згідно із статтею 15 частиною 1 пунктом 5-1 Закону України № 2939-VI (у редакції Закону України № 319-VIII) розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.
На виконання статті 10-1 Закону України № 2939-VI – Кабінетом Міністрів України Постановою № 835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних (далі по тексту – Положення), яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.
Відповідно до пункту 3 абзаців 1- 3 Положення розпорядники інформації згідно з цим Положенням завантажують у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком.
Перетворення (зокрема, вивантаження з баз даних та в разі потреби знеособлення) публічної інформації у публічну інформацію у формі відкритих даних є обов`язковим.
Розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати у формі відкритих даних усю публічну інформацію у формі відкритих даних, яка перебуває в їх володінні та стосується конкретного набору даних.
Згідно із пунктом 4 абзацом 1 Положення, набори даних завантажуються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.
Відповідно до пунктів 21, 24, 26 Положення, оприлюднення набору даних передбачає можливість їх перегляду і завантаження безоплатно та без проведення додаткової реєстрації, ідентифікації, авторизації, проходження автоматизованого тесту для розрізнення користувачів чи інших обмежень.
Завантаження наборів даних на Єдиний державний веб-портал відкритих даних здійснюється безоплатно відповідальною особою розпорядника інформації, яка заповнює та подає паспорт набору даних, структуру набору даних та сам набір даних.
Документ розпорядника інформації про визначення відповідальної особи (осіб) розпорядника інформації оприлюднюється на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних та офіційному веб-сайті розпорядника інформації не пізніше робочого дня, що настає за днем після його видання.
Розпорядник інформації забезпечує оприлюднення нового набору даних відповідно до вимог цього Положення протягом 10 календарних днів.
Відповідно до пункту 27 Положення, публікація наборів даних у сферах юстиції, судочинства, охорони здоров`я, екології та захисту навколишнього природного середовища, транспорту і інфраструктури, фінансів та податків є пріоритетним напрямом реалізації державної політики у сфері відкритих даних.
Згідно із додатком «Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних» до Положення усі розпорядники інформації (у межах компетенції) оприлюднюють такі дані:
Довідник підприємств, установ, організацій та територіальних органів розпорядника інформації та організацій, що належать до сфери його управління, у тому числі їх ідентифікаційних кодів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, офіційних веб-сайтів, адрес електронної пошти, номерів телефонів, місцезнаходження;
Інформація про структуру (організаційну структуру) розпорядника інформації;
Нормативи, що затверджуються та підлягають оприлюдненню відповідно до закону розпорядником інформації;
Переліки національних стандартів для цілей застосування технічних регламентів;
Звіти, у тому числі щодо задоволення запитів на інформацію;
Реєстр наборів даних, що перебувають у володінні розпорядника інформації;
Адміністративні дані в значенні Закону України “Про офіційну статистику”, що збираються (обробляються) та підлягають оприлюдненню відповідно до вимог закону розпорядником інформації;
Переліки нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийнятих розпорядником інформації, проекти нормативно-правових актів;
Переліки регуляторних актів із зазначенням дати набрання чинності, строку проведення базового, повторного та періодичного відстеження їх результативності та інформації про джерело їх оприлюднення;
План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів із зазначенням видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів і підрозділів, відповідальних за розроблення проектів, дати їх внесення на розгляд регуляторного органу та посилання на джерело оприлюднення;
Інформація про нормативно-правові засади діяльності розпорядника інформації;
Фінансова звітність суб`єктів господарювання державного та комунального сектору економіки;
Річні зведені основні фінансові показники виконання фінансових планів підприємств державного та комунального сектору економіки;
Інформація про отримане майно (обладнання, програмне забезпечення) у рамках міжнародної технічної допомоги;
Інформація із системи обліку публічної інформації;
Результати інформаційного аудиту.
Пунктом 2 Постанови № 835 встановлено обов`язок розпорядників інформації, визначених Законом України № 2939-VI, забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою, а також забезпечити надання інформації, необхідної для проведення оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних відповідно до Порядку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що положеннями статті 10-1 Закону України № 2939-VI встановлено обов`язок усіх розпорядників публічної інформації оприлюднювати і регулярно оновлювати публічну інформацію у формі відкритих даних на єдиному державному вебпорталі відкритих даних та на своїх вебсайтах. Постановою № 835 визначено строк для виконання відповідного обов`язку. Вказані норми не передбачають умов чи можливості їх часткового виконання або відкладення виконання на майбутнє.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.
З аналізу положень Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” № 5076-VI вбачається, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури наділена визначеними законом функціями, які мають ознаки владних управлінських, зокрема у частині організації доступу до професії адвоката та вирішення питань дисциплінарної відповідальності. 
За таких обставин, суд доходить висновку, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури у межах реалізації наданих їй законом повноважень підпадає під визначення “іншого суб`єкта, що здійснює владні управлінські функції” у розумінні пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України “Про доступ до публічної інформації” № 2939-VI, а відтак є розпорядником публічної інформації та на неї в загальному випадку поширюються обов`язки, передбачені цим Законом, у тому числі щодо оприлюднення інформації у формі відкритих даних.
Відповідно до ст. 2 Закону № 5076-VI адвокатура України є недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 46 цього Закону адвокатське самоврядування здійснюється через систему органів, до яких належать, зокрема: з`їзд адвокатів України, Рада адвокатів України, ради адвокатів регіонів та кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури
Вищим органом адвокатського самоврядування України є з`їзд адвокатів України (ч. 1 ст. 54 Закону № 5076-VI).
У період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України (ч. 1 ст. 55 Закону № 5076-VI). Рада адвокатів України підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України (абз. 3 ч. 1 ст. 55 Закону № 5076-VI).
Вищим органом адвокатського самоврядування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є конференція адвокатів регіону, адреса робочого місця яких знаходиться відповідно в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України (ч. 1 ст. 47 Закону № 5076-VI). 
Рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами (ч. 1 ст. 57 Закону № 5076-VI).
Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.11.2025 у справі № 826/7578/17 з покликанням на рішення Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 826/17484/16, від 06.11.2019 у справі № 826/16500/17 звернув увагу, що в що в середовищі адвокатів міста Києва виникли суперечки з приводу правомочності проведених 08.10.2016 та 05.11.2016 конференцій адвокатів м.Києва та повноважень чи легітимність голів Ради адвокатів м.Києва, та з інших питань. У адвокатському середовищі виник спір через існування двох Рад адвокатів м.Києва.
Як зазначив відповідач у справі, що розглядається, на підставі рішень Ради адвокатів України № 128 від 15.12.2021 та № 5 від 28.01.2022 КДКА м. Києва визнано такою, що не сформована відповідно до вимог Закону, а її склад таким, що не набув повноважень. У зв`язку з цим Комісія позбавлена можливості здійснювати передбачені статтею 50 Закону № 5076-VI функції.
Суд зазначає, що обов`язок розпорядника публічної інформації щодо оприлюднення відкритих даних пов`язаний з наявністю у такого суб`єкта відповідних повноважень та фактичної можливості їх реалізації. Відсутність яких, унеможливлює виконання покладених законом обов`язків, у тому числі організаційного та технічного характеру.
За таких обставин відсутні підстави для констатації протиправної бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат.
Беручи до уваги результати судового розгляду, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києва, місцезнаходження: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3; код ЄДРПОУ 40895265;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: Рада адвокатів України місцезнаходження: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3; код ЄДРПОУ 38517528.

Суддя Сас Є.В.