308/994/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року          м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., захисника ОСОБА_1 адвоката Сочки В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій на підприємстві «Кріма», м. Нітра (Словацької Республіки), місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 26.04.2024 року, орган, що видав 2129, за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,-
В С Т А Н О В И В :
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про порушення митних правил №0918/UA305000/2025 від 21.12.2025, згідно з яким 20.12.2025 року о 22 год. 59 хв. у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав легковий автомобіль з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 26.04.2024р. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних АСМО «Центр» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що гр. України ОСОБА_1 , 29.07.2025 року, працюючи водієм фірми-перевізника «Viva Imex s.r.o.». Республіка Словаччина, м. Братислава, вул. Раціанська 88б, через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці було ввезено на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» з метою «Комерційне призначення» вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «ACTROS» реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 . Відповідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньо-економічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. Згідно з ч. 2 статті 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначения встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. Відповідно до ч. 3 ст. 108 Митного кодексу України передбачено, що з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Підпунктом 2 частини 4 статті 108 МК України, якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.
В своєму поясненні гр. України ОСОБА_1 вказав, що вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ» моделі «ACTROS» реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 він завіз на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», після чого на території України з цим транспортним засобом сталася поломка. На даний час цей транспортний засіб знаходиться в м. Мукачево, вул. Автомобілістів, 5. Документи, які б підтверджували причину порушення терміну перебування вищезазначеного транспортного засобу на території України гр. України ОСОБА_1 не надав. До митниці із заявою про продовження терміну ввезення звертався 19.09.2025 року. Станом на 20.12.2025 року строк тимчасового ввезення вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ» моделі «АCTROS» реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_6 в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» перевищено більше, ніж на тридцять діб. Згідно Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного автомобіля складає 39900 євро, що згідно з курсом НБУ на 21.12.2025 р. становить 1 978 800 грн. 60 коп. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 481 Митного кодексу України,
Представник митниці у судовому засіданні просив визнати особу винною у порушенні митних правил та накласти стягнення, передбачене санкцією ч.6 ст. 481 МК України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому його представником – адвокатом Сочкою В.І. було подано заперечення на протокол. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. Частиною 3 ст. 108 МК України передбачено, що з урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 108 МК України, якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій. Заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, визначені ст. 192 МК України, відповідно до ч. 1 якої, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. З матеріалів справи слідує, що директор Viva Imex s.r.o. 19.09.2025 року звернувся до Закарпатської митниці з заявою № 105, у якій повідомив про поломку та необхідність ремонту транспортного засобу, у зв`язку з чим такий не може пересуватись та знаходиться на СТО. Орієнтовний термін ремонтних робіт не відомий у зв`язку з затримкою доставки запчастин та комплектуючих. За результатами розгляду вказаного листа митний орган всупереч вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 108 МК України та рішення про відмову не прийняв та про причини і підстави відмови у продовженні строку тимчасового ввезення заявника не повідомив. Згідно з витягу з АСМО «Інспектор» щодо розгляду вказаної вище заяви рішення про відмову за нею митним органом не прийнято. Додатково 16.01.2026 року власник Viva Imex s.r.o. надав митному органу довідку ФОП ОСОБА_3 № 11 від 16.01.2026 року про перебування транспортного засобу на ремонті у зв`язку з ремонтом електропроводки. Однак, вказана довідка помилково митним органом не додана до справи про порушення митних правил. Отже, ОСОБА_1 не вивіз і не міг вивезти транспортний засіб у зв`язку з його поломкою, ремонт якого через обставини незалежні від нього причини затягнувся на невизначений строк. Власник транспортного засобу, в свою чергу, у зв`язку з настанням обставин, що перешкоджали його вивезенню до завершення строку тимчасового ввезення виконав приписи МК України та звернувся в порядку ч. 3 ст. 108 МК України до митного органу з заявою про його продовження. Оскільки митний орган, як суб`єкт владних повноважень письмово або в електронній формі, як цього вимагає ч. 3 ст. 108 МК України, заявника про відмову у продовженні строку тимчасового ввезення з зазначенням причин та підстав відмови не повідомив, це дає підстави для висновку про задоволення заяви компанії Viva Imex s.r.o. Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Згідно листа Торгово-промислової палати №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) діють з 24.02.2022 року і тривають станом на даний час, у зв`язку із введенням воєнного стану. Як визначено ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Виходячи з положень ст.ст. 486, 495 МК України, обов`язок доказування у справах про порушення митних правил покладається на митні органи. За змістом ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення характеризуються умисною формою вини. Наведені обставини в сукупності виключають умисел, а відтак і ознаки складу порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, у діях ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просить провадження у справі № 308/994/26 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. У судовому засіданні підтримав подані заперечення.
Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.
Згідно з вимогами ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Згідно зі ст. 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення). Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.
Згідно ч. 6 ст. 481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Суду на доведення вини ОСОБА_1 надано протокол про порушення митних правил 0918/UA305000/2025 від 21.12.2025, пояснення ОСОБА_1 від 21.12.2025 року про поломку тягача; копію закордонного паспорта № НОМЕР_1 ; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 05.11.2019, контрольного талону; витягу з бази даних ЄАІС; заяву ОСОБА_4 № 105 від 19.09.2025; заяву від 24.09.2025; витяг з мережі інтернету (mobile.de); доповідну записку ОСОБА_5 від 21.12.2025; заяву від 16.01.2026; довідка № 010 від 16.01.2026; витяг з реєстру платників єдиного податку від 31.08.2018, інші документи.
Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Суд констатує, що обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності у встановленому законодавстом порядку, під час судового розгляду не встановлено, а подані документи не спростовують встановлені обставини, оскільки заява від 19.09.2025 була подана до Закарпатської митниці без додання підтверджуючих документів.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, склад якого визначено як перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше, ніж на тридцять діб. 
Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за ч. 6 ст.481 МК України, суддя, у відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.
Так, у відповідності ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Оскільки у цій статті не міститься визначення та перелік малозначних правопорушень, це питання має вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно вживав у встановлений законодавством строк заходів з вивезення транспортного засобу за межі території України, однак через технічний стан та у зв`язку із його поломкою не вдалося це здійснити, вказані дії були підтверджені в подальшому, при цьому звертався до митного органу із заявою про обставини ремонту такого, враховуючи достатність і розумність вчинення дій особою з метою недопущення порушення митного законодавства, суд вважає, що такі дії були вчинені без заподіяння значної шкоди суспільним інтересам.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також дані про особу, конкретні обставини справи в їх сукупності, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись щодо нього усним зауваженням, закриття провадження у справі.
Згідно ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 370, 481, 520, 527-529 МК України, ст.ст. 22, 284, 287-290 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним діяння, оголосивши усне зауваження.
Провадження по справі про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України – закрити.
Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області І.В.Логойда