Справа № 369/15009/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі – Ковальчук О.Б.,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 130 000 грн., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1 550,00 грн. та понесені судові витрати, що пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3 028,00 грн. 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 грудня 2020 року о 17 год. 30 хв. в м. Києві по проспекту Лобановського, буд. 23, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків. 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року по справі № 760/590/21 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. 
На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія автомобіля транспортного засобу «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування, яка була розглянута і задоволена позивачем. 
Після виплати позивачем страхового відшкодування, останній скористався своїм правом на стягнення в порядку регресу з винної особи витрат пов`язаних із виплатою потерпілому відшкодування із фонду захисту прав потерпілих МТСБУ, в зв`язку з чим звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов`язаних з регламентною виплатою.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.10.2025 року прийнято цивільну справу до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.11.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через підсистему «Електронний суд» 15.01.2026 року клопотання/заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у відсутність представника.
Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився повторно, причин неявки не повідомив та не подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. 
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись в м. Києві по проспекту Лобановського, буд. 23, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Дані обставини ДТП відображені у постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року по справі № 760/590/21, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія автомобіля «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП був забезпечений полісом № 200016759, що підтверджується довідкою до наказу №1 від 30.03.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. 
У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник авто ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування із фонду захисту прав потерпілих у ДТП. 
Згідно ст. 18 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Керуючись нормами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 01 квітня 2021 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1028861 від 01 квітня 2021 року за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу.
Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви потерпілого ОСОБА_2 , звіту суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 про визначення вартості відновлювального ремонту т/з MERCEDES-BENZ р/н НОМЕР_1 , та наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих і довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. 
Закон зобов`язує МТСБУ провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення страховика (МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду чи в більший строк за зверненням осіб, (ч. 4 ст. 31 Закону).
Положеннями ч. 1 ст. 33 Закону передбачено право МТСБУ для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи - є залучення відповідного експерта для встановлення розміру відшкодування. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди завданої особою винною у ДТП.
Згідно ч. 3 ст. 43 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата.
При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали 1 550,00 грн., що були сплачені ФОП ОСОБА_3 , підтверджується платіжною інструкцією № 889389 від 17 лютого 2021 року.
Вищенаведені витрати знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням ТЗ з вини Відповідача та повинні бути відшкодовані Відповідачем.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, оскільки станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми відшкодування та її виплати не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 02.04.2020 року.
У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20.04.2023 року у справі № 728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.
24.02.2022 року строком на 30 діб в Україні введений воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні».
Пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України від 08.11.2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Закон України від 08.11.2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» набрав чинності 30.01.2024 року.
Законом України від 14.05.2025 року № 4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", який набрав чинності 04.09.2025 року, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) продовжено від початку воєнного стану 24.02.2022 року по 29.01.2024 року, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025 року.
З огляду на це, у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 року до 04.09.2025 року перебіг строку звернення до суду зупинявся.
З огляду на приписи ст.ст. 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 року, та набрання чинності Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02.04.2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення МТСБУ із даним позовом 04.12.2025, трирічний строк позовної давності, в силу п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (18.08.2025 року) не сплив та продовжувався на строк дії карантину (до 30.06.2023 року), а надалі до 29.01.2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 року до 04.09.2025 року перебіг строку звернення до суду зупинявся.
З урахуванням викладеного, а також відсутності відомостей щодо переривання перебігу позовної давності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 5, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 255, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, бульвар Русанівський, 8, код ЄДРПОУ 21647131) суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, бульвар Русанівський, 8, код ЄДРПОУ 21647131) судовий збір в розмірі 3 028(три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ЄДРПОУ - 21647131).

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Рівненського
міського суду Тимощук О.Я.