№ 536/28/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Реки А.С.,
за участю секретаря судового засідання – Черненко А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини Міністерства оборони України відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП,
за участі захисника - адвоката Щепілова О.В.,

Встановив:
04 січня 2026 року, приблизно о 17 год. 00 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 , діючи в умовах воєнного стану, перебував на території військової частини з ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння (неадекватна поведінка, не виконував накази), відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Щепілов О.В. надав в провадження суду заперечення, у яких просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне. Так, 04 січня 2026 року ОСОБА_1 уповноваженою особою було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому медичному закладі, однак наслідків відмови від такого проходження ОСОБА_1 не було роз`яснено. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 не був ознайомлений, що унеможливлювало реалізацію його права на подання пояснень і зауважень щодо змісту протоколу, а також викладення мотивів відмови від його підписання, не було роз`яснено його права і обов`язки, а також в протоколі відсутній запис про відмову від підписання протоколу. Окрім того, зазначає, що покази допитаних свідків мають бути оцінені критично, оскільки ці особи є командирами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), а ОСОБА_4 був завчасно залучений як свідок до встановлення фактичних обставин.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 11 лютого 2026 року, пояснив, що після того як військовослужбовець їх частини потрапив у ДТП, до військової частини приїхав ОСОБА_2 та запропонував йому пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння, однак він відмовився, оскільки йому не були роз`яснені наслідки такої відмови. Наступного дня ОСОБА_3 запропонував йому пройти медичний огляд, який він пройшов, алкогольного сп`яніння не було виявлено. Ні протокол, ні акт про відмову у його присутності не складали. Про протокол дізнався лише коли був викликаний до суду. У подальші судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Щепілов О.В. у судовому засіданні підтримав подані заперечення та просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2026, було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що є командиром взводу та 04 січня 2026 йому зателефонував ОСОБА_3 з приводу події ДТП з військовослужбовцем, та повідоми про інших військових, у яких наявні ознаки сп`яніння. Він приїхав на місце події та після з`ясування обставин ДТП, поїхав до місця розташування військової частини, де побачив, зокрема, військовослужбовця ОСОБА_1 , який мав ознаки сп`яніння. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився, мотивувавши тим, що перебуває в тверезому стані. Після чого були роз`яснені права та наслідки відмови від проходження огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від підпису у протоколі та надання пояснень.
В судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2026, було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що є командиром взводу та 04 січня 2026, приблизно о 20.00-20.30 год. йому стало відомо про перебування військовослужбовців у стані алкогольного сп`яніння, зокрема ним було перевірено даний факт та встановлено наступні ознаки – нечітка мова, запах алкоголю. Він повідомив про цей факт ОСОБА_2 , який прибув до військової частини. Після чого ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 та іншим військовослужбовцям пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, а інший військовослужбовець погодився. ОСОБА_1 знову було запропоновано пройти огляд, однак він знову відмовився від його проходження. Після складання протоколу його зміст було зачитано ОСОБА_1 особисто ОСОБА_2 . Наголосив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у присутності свідків. Вказав, що інших свідків залучити не могли, оскільки заборонена присутність сторонніх осіб у розташуванні військової частини. Також зазначив, що наступного дня, приблизно о 15 год. 05 січня 2026 року за його пропозицією ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння для вирішення питання щодо можливості виконання ним службових обов`язків, за результатами якого не перебував у стані сп`яніння. Зазначив, що надавав письмові пояснення у нічний час з 04.01.2026 на 05.01.2026, також підписав акт. 
В судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2026, було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що є військовослужбовцем, який знаходився в пункті постійної дислокації та виїхав разом із ОСОБА_2 для перевірки факту ДТП. Після з`ясування обставин ДТП вони поїхали до розташування військової частини, де виявили, зокрема ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння – нечітка мова, запах алкоголю, поруч знаходилися пляшки із спиртним. Військовослужбовцю ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, були роз`яснені наслідки відмови, після чого було складено протокол та прочитано ОСОБА_1 . Також свідок зазначив, що інший військовослужбовець ОСОБА_5 погодився пройти огляд та за результатами встановлено, що останній не перебував в стані сп`яніння. 
В судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2026, було допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що є військовослужбовцем, та 04 січня 2026 року зранку він бачив, що його колеги, серед них й ОСОБА_1 , сиділи за столом, що вони вживали він не бачив, оскільки не приймав участі, пляшок на столі не бачив. Потім він дізнався, що військовослужбовець їхньої військової частини потрапив у ДТП. Після чого ОСОБА_3 почав питати чи вживав хтось алкогольні напої, він сказав, що не вживав, за інших не знає. Після чого прибув ОСОБА_2 , який запропонував йому, ОСОБА_1 та іншим військовослужбовцям пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, оскільки їм, зокрема й ОСОБА_1 , було роз`яснено наслідки відмови від такого проходження. Також ОСОБА_5 зазначив, що в його присутності ОСОБА_1 було ще раз запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився від проходження. Свідок погодився пройти огляд, та після проходження, за результатами якого сп`яніння в нього не виявлено, він повернувся до розташування військової частини та пішов відпочивати. В його присутності протокол не оголошувався, йому не відомо чи складалися інші документи, оскільки це його не стосувалося. 
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Судом було досліджено наступні докази по справі:
протокол про адміністративне правопорушення №25 від 05 січня 2026 року, зі змісту якого вбачається, що 04 січня 2026 року під час вечірньої перевірки наявності особового складу було виявлено у військовослужбовця ОСОБА_1 ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а саме військовослужбовець поводив себе неадекватно та не виконував накази. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на факт вживання алкогольних чи наркотичних речовин, на що була отримана відмова на проходження огляду на вживання алкогольних чи наркотичних речовин. Після чого в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було складено акт про відмову військовослужбовця від проходження медичного освідчення на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Таким чином, військовослужбовець військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 в умовах військового стану (особливого стану), затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджено свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Від надання пояснень та отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 у присутності вищевказаних свідків відмовився;
витяг із наказу командира військової частини №458 від 26 грудня 2025 року, відповідно до якого тимчасове виконання обов`язків командира покласти на ОСОБА_2 ;
наказ командира військової частини №84 від 25 грудня 2025 року, відповідно до якого уповноважено заступника командира військової частини ОСОБА_6 на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення за статтями 172-10–172-17 та 172-19–172-20 КУпАП, а на час його відсутності – т.в.о. за посадою згідно з наказом командира військової частини щодо всього особового складу військової частини та особового складу, який знаходиться у підпорядкуванні військової частини;
направлення директору лікарні КНМП «КМЛПЛ» на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у зв`язку з підозрою на алкогольне сп`яніння, складеного т.в.о. командира військової частини ОСОБА_7 ;
акт про відмову військовослужбовця від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння від 04 січня 2026 року, який складений у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Військовослужбовцю роз`яснено, що відмова від проходження медичного освідчення може бути розцінена як визнання факту перебування в стані алкогольного сп`яніння та може тягнути дисциплінарну або іншу відповідальність. Від підпису ОСОБА_1 відмовився;
рапорт т.в.о. командира військової частини ОСОБА_8 від 05 січня 2026 року, відповідно до якого близько 17 год. 11 хв. ОСОБА_3 повідомив, що під час вечірньої перевірки встановлено з ознаками алкогольного сп`яніння військовослужбовців, зокрема, ОСОБА_1 , було запропоновано вищезазначеним військовослужбовцям пройти медичний огляд на встановлення факту вживання алкогольних чи наркотичних засобів. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився;
рапорт ОСОБА_9 від 05 січня 2026 року, відповідно до якого під час вечірньої перевірки виявлено військовослужбовців з ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння та запропоновано вищезазначеним військовослужбовцям, зокрема ОСОБА_1 пройти медичний огляд на встановлення факту вживання алкогольних чи наркотичних засобів, однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовся;
пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05 січня 2026 року;
службову характеристику ОСОБА_1 від 05 січня 2026 року, копію військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , із якого вбачається, що останній призваний на військову службу за мобілізацією;
витяг з наказу командира військової частини від 29 січня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою у військовій частині.
Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжує тривати.
На виконання ч. 7 ст. 266-1 КУпАП Кабінетом Міністрів 12 січня 2024 року постановою № 32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який діяв станом на час вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .
Такому огляду відповідно до п. 3 цього Порядку підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
За змістом п.5 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Згідно з п. 6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
Згідно з п. 8 військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 11 у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/ військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
Відповідно до наявного у матеріалах справи акту про відмову військовослужбовця від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння від 04 січня 2026 року, військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. Окрім того, наведені у протоколі обставини підтверджені наданими у судовому засіданні показами свідків.
Таким чином, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
Суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 , який, погоджуючись з тим, що йому дійсно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, вказує про нероз`яснення йому наслідків відмови від такого проходження, оскільки його доводи спростовуються поясненнями свідків, зокрема свідка ОСОБА_10 , допитаного за клопотанням ОСОБА_1 , який підтвердив, що у його присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та останній відмовився від проходження, при цьому було роз`яснено наслідки такої відмови.
Посилання захисника на те, що покази свідків, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть братися до уваги, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є командирами ОСОБА_1 , що порушує вимоги п.6 Порядку, судом відхиляються. Так, під час розгляду справи стороною захисту не підтверджено обставин, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дані свідки не є підлеглими ОСОБА_1 . Інші твердження захисника спростовуються матеріалами справи та показами допитаних свідків.
За таких обставин, доводи та підстави, з яких захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ставиться питання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, є неспроможними.
Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.
Як передбачено ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір», тобто 665,60 гривень.
Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 33-35, 40-1, 172-20, 283, 284 КУпАП,-
Постановив:
Визнати ОСОБА_1 винним та притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, застосувавши стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Стягувач: Держава.
Боржник: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; 101______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, стягнутий з (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).
Повний текст постанови проголошено 17.03.2026 року.

Суддя	Анна РЕКА