Справа № 229/7537/24
Провадження № 2/211/525/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі, головуючого судді Рагозіної С.О.,
за участю: секретаря судового засідання Мариненко Е.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом від 12.08.2019 року, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини його доходу до 1/6 частин, так як у нього змінився сімейний та матеріальний стан.
Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила та не просила відкласти розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі судового наказу від 12.08.2019 року виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,ІНН НОМЕР_2 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 11.06.2019 року, до досягнення дитини повноліття.
Крім того відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 року з позивача на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини від доходу позивач до досягнення донькою повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно частин 1-2статті 182СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; 3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Положеннями частини 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (Постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року справа № 6-143цс13).
Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Враховуючи викладене, та народження другої дитини у позивача, суд вважає достатнім доказом зміни сімейного та матеріального стану позивача.
Таке рішення відповідатиме принципу справедливості та враховує баланс інтересів дітей відповідача та узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 29.07.2019 року у справі № 426/2444/12-ц, провадження № 61-32464св18, в Постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 409/2909/18, провадження № 61-20640св19.
Суд, також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягненні аліментів враховуються в інтереси всіх дітей.
Наведене вище, свідчить про те, що зміна сімейного, матеріального стану позивача через перебування на його утриманні двох дітей, впливає на здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи наведене, суд дійшлов висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, та приймаючи до уваги матеріальне становище сторін й виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, про задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4,13,80,81,141,263,265 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, визначених на підставі судового наказу справа № 219/6390/19 від 12.08.2019 року виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,ІНН НОМЕР_2 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили рішення суду, до досягнення дитини повноліття.
Відкликати виконавчий документ, виданий 12.08.2019 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 219/6390/19.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	С. О. Рагозіна