Єдиний унікальний номер 341/308/26 
Номер провадження 2/341/457/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року       місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі 
головуючого судді   Аннишина С.І., 
за участю секретаря судового засідання: Рарик В.С.,
відповідача    ОСОБА_1    розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Лисенко О.С. звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 , просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №16.06.2025-100002399 від 16.06.2025 у розмірі 29 050,00 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою укладено кредитний договір №16.06.2025-100002399, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі та надало відповідачці обумовлені Договором кредитні кошти.
В свою чергу  ОСОБА_1  свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у розмірі 29 050,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 12400,00 грн, заборгованості за комісією – 1 800,00 грн, неустойки - 4850,00 грн.
На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача і, відповідно, причиною звернення ТОВ «Споживчий центр» за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою суду Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що жодного кредитного договору вона не укладала та наміру отримувати кредитні кошти не мала. За її словами, невстановлені особи здійснили доступ до її облікового запису в месенджері Телеграм, після чого оформили кредит на її ім`я. Вона звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення шахрайських дій. Однак станом на теперішній час ефективних результатів розслідування вона не отримала. Крім того, відповідачка намагалася врегулювати спір у досудовому порядку, звертаючись до позивача з пропозицією мирного врегулювання ситуації, проте такі звернення залишилися безрезультатними.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
16 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №16.06.2025-100002399.
Указаний Договір укладено шляхом підписання Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якого є Заявка на укладення кредитного договору та наданням позичальником Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору (а.с.23-29).
Згідно з умовами кредитного договору №16.06.2025-100002399  ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн строком на 217 днів із незмінною фіксованою процентною ставкою «Стандарт» та ставкою «Економ».
Відповідно до пунктів 6,7 Заявки, процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку
Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Дата повернення кредиту - 18.01.2026.
Вказані умови послідовно передбачені та погоджені відповідачем у Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявці на укладення кредитного договору, Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору.
Відповідно до пункту 3.1.пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Дата надання кредиту, сума кредиту, строк на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п.3.3.1., 3.3.2., 3.3.5., 3.3.6.,3.3.7 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти)).
Відповідно до заявки кредитного договору датою надання кредиту є 16.06.2025, сума кредиту – 10 000,00 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його видачі, датою повернення кредиту є 18.01.2026. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів: 5168-74ХХ-ХХХХ-1339.
Денна процентна ставка та її розрахунок становить 0.84% (денна процентна ставка)=(18200/10000)/217*100%.
Відповідно до пункту 8 Заявки, комісія пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить - 900 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов?язане з обслуговуванням кредитної заборгованості (пункт 9 Заявки). 
Позичальницею ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору №16.06.2025-100002399 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank ID Національного банку та підписано кожну окрему частину Договору (Пропозицію про укладення кредитного договору, Заявку кредитного договору, паспорт споживчого кредиту) шляхом використання одноразового ідентифікатора «Е384», що був надісланий смс-повідомленням відповідачу на його мобільний номер телефону, вказаний у підписаній ним заявці кредитного договору (а.с.29). 
Як свідчить інформація ТОВ «IPAY» №1-1102 від 11.02.2026 позивач свої зобов`язання за Договором №16.06.2025-100002399 виконав та здійснив успішне перерахування коштів відповідачці у розмірі 10 000,00 грн на номер карти НОМЕР_1 (а.с.14).
Згідно з наданим ТОВ «Споживчий центр» розрахунком заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 наявна заборгованість, яка нарахована за період з дати укладення договору 16.06.2025 по 18.01.2026 та склала 29 050,00 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 12 400,00 грн, заборгованість за комісією в розмірі 1800,00 грн, неустойка в розмірі 4850,00 грн (а.с.32-34).
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно з частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 16.06.2025 шляхом підписання Заявки, Пропозиції про укладення кредитного договору та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №16.06.2025-100002399.
ОСОБА_1 у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором «А384» Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на укладення кредитного договору, Відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) Договору №16.06.2025-100002399 від 16.06.2025.
Підписанням Договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки та комісійних платежів, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них.
Положення Договору відповідають законодавчо закріпленим вимогам, що ставляться до договорів споживчого кредитування в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» .
За вказаним договором позичальниця отримала доступ до кредитних коштів, які були перераховані ТОВ «Споживчий центр» на її картковий рахунок, що підтверджується інформацією №1-1102 від 11.02.2026.
Позичальниця належним чином не виконувала умови договору, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість, що в сукупному розмірі складає 29050,00 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 12400,00 грн, заборгованість за комісією 1800,00 грн, неустойка - 4850,00 грн.
Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору №16.06.2025-100002399 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення.
При ухваленні рішення суд враховує те, що основними економіко-правовими характеристиками кредиту є строковість, зворотність та платність. За відсутності хоча б однієї з цих ознак договірні відносини між сторонами не можуть вважатися відносинами кредиту. Відтак, у кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном, а обов`язок позичальника сплатити проценти є елементом конструкції кредитного зобов`язання за участю спеціального суб`єкта банка або фінансової установи.
З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальником та зафіксовані у пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявці на укладення кредитного договору, відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору.
Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 здійснила часткове погашення кредитної заборгованості 17.07.2025 на суму 4 150 грн. Зазначене свідчить про вчинення нею конклюдентних дій, які підтверджують визнання нею умов кредитного договору та наявності зобов`язань за ним.
Крім того, відповідачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, а також доказів відсутності її волевиявлення на укладення кредитного договору.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а тому з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №16.06.2025-100002399 від 16.06.2025 на загальну суму 24 200 (двадцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, з них: тіло кредиту в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, проценти в розмірі 12 400 (дванадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, комісія за обслуговування кредиту в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок. 
Разом з тим, суд не погоджується із нарахованими позивачем неустойкою в сумі 4850,00 грн, з огляду на наступне.
Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов`язань, оскільки такі нараховані після укладення кредитного договору з 24.02.2024.
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі 4850, 00 грн. задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 задоволено частково, з останньої на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2 217 гривень 90 копійок із розрахунку: 24200*2662,40/29050.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,19, 259, 272-274, 279, ,354,355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором №16.06.2025-100002399 від 16.06.2025 в розмірі 24 200 (двадцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, з них: тіло кредиту в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, проценти в розмірі 12 400 (дванадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, комісія за обслуговування кредиту в розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» 2 217 (дві тисячі двісті сімнадцять) гривень 90 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», місцезнаходження юридичної особи: 01032, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .  Повний текст рішення складено 22 квітня 2026 року. 

  Суддя	Святослав АННИШИН