Справа № 643/18798/25
Провадження № 2/643/1907/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

АТ «Сенс Банк» (позивач) просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість в загальному розмірі 25245,94 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. 

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги 

27.11.2021 відповідач уклав з АТ «Альфа-Банк», який 12.08.2022 перейменовано у АТ «Сенс Банк», угоду про надання споживчого кредиту № 592462913. Згідно з вказаною угодою позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути позивачу суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на 01.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 25245,94 грн., з яких: 18782,33 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4,73 грн. – заборгованість за процентами; 6458,88 грн. – заборгованість за комісією. 

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 

Підстави розгляду справи за відсутності сторін

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подала.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені 

Відповідно до Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 592462913, Паспорту споживчого кредиту від 27.11.2021, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Анкети – заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеними між АТ «Альфа банк» та відповідачем, АТ «Альфа Банк» зобов`язалось передати відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 592462913 від 27.11.2021 сторонами погоджені наступні умови: 1) тип кредиту – споживчий кредит; сума кредиту – 20662,00 грн.; строк кредитування – 24 місяці; процентна ставка, відсотків річних – 0,01 %.; тип процентної ставки – фіксована; 2) тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія; сума кредиту – до 200000,00 грн.; строк дії кредитної карти – 3 роки з моменту випуску; процентна ставка, відсотків річних – 39,99 %; тип процентної ставки – фіксована. Крім того, сторонами погоджений розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування: за період з 1 по 24 місяць користування кредитом в розмірі 50 грн., у разі прострочення виконання грошового зобов`язання - в розмірі 3 % від суми кредиту, а також 50 грн.; за період з 25 по 36 місяць користування кредитом в розмірі 3 % від суми кредиту, а також 50 грн. 
Відповідно до меморіального ордеру від 29.11.2021, відповідачу були перераховані грошові кошти в розмірі 20662,00 грн. в якості надання кредиту за кредитним договором № 592462913 від 27.11.2021. Факт видачі кредиту підтверджується також даними виписки по особовому рахунку відповідача. 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом, виконаним позивачем, у відповідача станом на 01.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 25245,94 грн., з яких: 18782,33 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4,73 грн. – заборгованість за процентами; 6458,88 грн. – заборгованість за комісією. 
Згідно з матеріалами справи, зокрема Витягом з державного реєстру банків, АТ «Сенс Банк» є правонаступником АТ «Альфа-Банк». 
Позивачем направлялась на адресу відповідача досудова вимога про погашення заборгованості за договором.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Статтею 1054 ЦК України також передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. 
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Якщо можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено умовами кредитного договору, який укладено між сторонами, то є правильним і обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування (постанова Верховного Суду від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20). 
Верховний Суд наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Суд апеляційної інстанції правомірно врахував надані банком розрахунки заборгованості та наявні матеріали кредитної справи, оскільки указані документи стосуються предмета доказування у справі. Відповідач, заперечуючи проти розміру заборгованості, не спростував його (постанова Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 308/3956/15-ц). 
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). 
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19). 
Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19). 
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). 

Позиція суду 

Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд вважає доведеним, що між позивачем та відповідачем був укладений вказаний вище кредитний договір. Отримання відповідачем кредиту підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. 
Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним вище кредитним договором складає 25245,94 грн., з яких: 18782,33 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4,73 грн. – заборгованість за процентами; 6458,88 грн. – заборгованість за комісією. 
Можливість стягнення банками комісії з позичальників, у тому числі за надання, обслуговування і повернення кредиту, за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, випливає з вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. 
Відповідачем не спростовані доводи позовної заяви, надані позивачем докази, а також розмір заборгованості, завлений стороною позивача. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів та стандарту доказування більшої переконливості (більшої вірогідності), суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у вказаному вище розмірі, у зв`язку з чим задовольняє позов у повному обсязі. 
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмір 2422,40 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позов Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25245,94 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи:
Позивач – Акціонерне Товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714).
Відповідач –  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Д.А. Крівцов