Справа № 392/480/26
Провадження № 1-кп/392/217/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026121210000012 від 19.02.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти, у військовому званні солдат, такий що не має судимостей, 

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, 
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, при наступних обставинах.
20.08.2025 громадянина України ОСОБА_3 , на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» призвано по мобілізації на військову службу в Збройні Сили України.
Станом на момент вчинення правопорушення, ОСОБА_3 проходив службу на посаді стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, з моменту зарахування з 20.08.2025 ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно статей 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до статей 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , діючи на порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на завдання легких тілесних ушкоджень, вчинив умисний кримінальний проступок, за наступних обставин.
Так, обвинувачений, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, 17.02.2026 у вечірній час доби, близько о 20 год. 30 хв., прийшов до потерпілої ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши на подвір`я вищевказаного домоволодіння, обвинувачений почав кликати господарів, у зв`язку з чим до нього вийшла ОСОБА_4 , запросила останнього до свого домоволодіння для з`ясування причин його візиту.
Перебуваючи в приміщені будинку за вказаною адресою під час розмови із якою стався словесний конфлікт на побутовому ґрунті, де в цей момент у обвинуваченого виник умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та за допомогою підніжки повалив останню на підлогу, утримуючи її правою рукою, кулаком лівої руки наніс три удари в область голови, потерпіла ОСОБА_4 намагалась піднятись та припинити протиправні діяння обвинуваченого, однак останній продовжував утримувати її в положенні лежачи на підлозі, завдав їй ще три удари двома ногами в область тулубу потерпілої.
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, виступаючої поверхні лівого колінного суглобу, садна обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19.02.2026 № 20 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинувачених кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до письмової заяви, доданої до обвинувального акту, обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. 
Обвинуваченому роз`яснено положення ст.302 КПК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілою подано письмову заяву прокурору на згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що обвинуваченому в присутності захисника, роз`яснено його права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним кримінальним провадженням, а тому, враховуючи, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину, учасники судового провадження не оспорють фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, суд на підставі ст.382 КПК України не зазначає докази на підтвердження встановлених обставин органом досудового розслідування.
При призначенні покарання, відповідно до вимого ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України, скоїв кримінальний проступок.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений розкаївся в скоєнному, вину визнав, вважається таким, що не має судимостей, є військовослужбовцем, за місцем проходження служби зарекомендував себе посередньо, як солдат що не здатний критично оцінювати свою діяльність на займаній посаді, на критику та зауваження реагує не правильно, але за характером врівноважений, користується певним авторитетом серед командирів та співслужбовців, має задовільний стан здоров`я, за місцем свого проживання характеризується посередньо, не працює, в лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебувають.
Враховуючи, що потерпіла до обвинуваченого не має претензій ні матеріального, ні морального характеру, обвинувачений є військовослужбовцем, свою вину визнав, а тому з урахуванням ставлення до скоєнного, тяжкості вчиненого ним правопорушення, наслідків вчиненого, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті у виді штрафу. 
Керуючись стяттями 371, 373, 374, 381-382 КПК України, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1