17.04.2026 
Справа № 361/2910/26
Провадження № 3/361/860/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т. К., 
за участю прокурора – Красносельського А. С.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги», являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про корупцію», порушила вимоги пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 цього Закону, не вживши заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомивши Великодимерську селищну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом і своїми службовими повноваженнями, які виникли при видачі наказу від 31 січня 2025 року № 05-к, яким вона прийняла на роботу до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» свого рідного сина – ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Також ОСОБА_1 , будучи директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги», являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про корупцію», порушила вимоги пункту 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписавши наказ від 31 січня 2025 року № 05-к, на підставі якого вона прийняла на роботу до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» свого сина – ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, подала до суду письмове пояснення, в якому зазначила про те, що вона дійсно 31 січня 2025 року підписала заяву свого сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, в якій останній просив прийняти його на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будівель за зовнішнім сумісництвом на 0,5 норми тривалості робочого часу. За результатами розгляду цієї заяви нею видано та підписано наказ про прийняття на роботу на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків Великодимерської АЗПСМ за зовнішнім сумісництвом на 0,5 норми тривалості робочого часу свого рідного сина ОСОБА_2 та не повідомила про можливий конфлікт інтересів власника КНП ЦПМСД Великодимерської селищної ради – Великодимерську селищну раду Броварського району Київської області, оскільки, на її думку, відсутній реальний або потенційний конфлікт інтересів. Так робітник з комплексного обслуговування і ремонту будинків Великодимерської АЗПСМ ОСОБА_2 згідно з п. 1.3 Посадової інструкції підпорядковується завідувачу господарством. Також в колективному договорі підприємства прописано фінансове обмеження щодо сумісників, а саме особи, які працюють за сумісництвом, не отримують матеріальної допомоги на оздоровлення. За період роботи ОСОБА_2 премій та інших заохочувальних виплат не надавалося. У ст. 27 Закону України «Про корупцію» зроблено винятки щодо праці близьких осіб, а саме щодо осіб, які працюють у сільських населених пунктах.
Прокурор у судовому засіданні вважав вину  ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі та просив застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов такого.
Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про корупцію» «близькі особи» - це, зокрема, члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині 1 статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батьком, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка.
Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень обумовлена тим, що вона, будучи директором КНП «ЦПМСД», наділена повноваженнями в тому числі кадрових рішень.
Наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу у даному конкретному випадку обумовлена тим, що її син внаслідок підписання наказу про прийняття на роботу отримав робоче місце у комунальному некомерційному підприємстві.
Тобто у даному випадку існує конфлікт інтересів, який полягає у тому, що під час підписання наказу від 31 січня 2025 року ОСОБА_1 реалізувала свій приватний інтерес на отримання її рідним сином ОСОБА_2 робочого місця на підприємстві, в якому вона є керівником, тобто існує пряме підпорядкування у вигляді прийняття/звільнення на роботу.
Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення № 4521 та № 4522 від 11 березня 2026 року; витягом № 00055512179 від 23 грудня 2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; листом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 04 листопада 2025 року № 4434/03-07, згідно з яким в системі електронного документообігу «АСКОД» жодних повідомлень про наявність у ОСОБА_1 реального чи потенційного конфлікту інтересів за час роботи у КНП «ЦПМСД» не зареєстровано; копією розпорядження Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 24 травня 2024 року № 203-к, згідно з яким призначено ОСОБА_1 на посаду директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області з 27 травня 2024 року та укладено із нею контракт строком на 3 (три) роки; копією контракту від 27 травня 2024 року; копією заяви ОСОБА_2 від 31 січня 2025 року про прийняття його на роботу на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будівель за зовнішнім сумісництвом на 0,5 норми тривалості робочого часу; копією наказу директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_3 від 31 січня 2025 року № 05-к, згідно з яким ОСОБА_2 прийнято з 03 лютого 2025 року на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків Великодимерської АЗПСМ за зовнішнім сумісництвом на 0,5 норми тривалості робочого часу.
Посилання ОСОБА_1 на положення п. 1.3 Посадової інструкції, згідно з яким робітник з комплектного обслуговування й ремонту будівель в оперативній роботі підпорядковується завідувачу господарством, суд враховує лише в тій частині, що даний працівник саме в своїй оперативній роботі підпорядковується, проте не звільняє від прямого підпорядкування у вигляді прийняття/звільнення на роботу, так як пряме підпорядкування – це відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.
Керівник комунального підприємства наділений повноваженнями приймати рішення розпорядчого характеру всіх працівників, у тому числі щодо близької особи, незалежно від того, хто є їх безпосереднім керівником.
Враховуючи наведене, відносини прямого підпорядкування існують не тільки між працівником та його безпосереднім керівником, а також між працівником та будь-яким керівником, який має повноваження вирішувати питання (брати участь у вирішенні) прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.
Таким чином, близька особа перебуває у прямому підпорядкуванні не лише у свого безпосереднього керівника, а й у керівника підприємства, через що у керівника наявний потенційний конфлікт інтересів.
Неотримання ОСОБА_2 будь-яких премій не звільняє останнього від прямого підпорядкування щодо підписання наказів ОСОБА_1 про оплату основної заробітної плати, оскільки відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати становлять основна (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки)) та додаткова (винагорода) заробітна плата.
Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що обмеження не поширюється на осіб, які працюють у сільських населених пунктах, то у даному випадку хоча суб`єкти, які не підпадають під дію обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, проте на них поширюються вимоги ст. 28 Закону України «Про корупцію» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зазначеним особам варто вживати заходів , передбачених Законом України «Про корупцію» для його врегулювання.
Таким чином, ОСОБА_1 не дотрималася обмежень, передбачених ст. 28 Закону України «Про корупцію», якою зокрема, передбачено, що особа має повідомляти про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що в даному випадку ОСОБА_1 не було дотримано.
При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 20 квітня 2016 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи довічно, а тому на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 172-7, ст. ст. 283-284, 287, 291, 298-299 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя      Т. К. Василенко