Справа №2-2781/2010

2-др/295/10/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі
Головуючої судді Воробйової Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 – Хільчевського Сергія Олександровича
про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі
за позовом ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління
до ОСОБА_1 
про розірвання кредитного договору, договору іпотеки та стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

У лютому 2010 року ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило розірвати кредитний договір №04/01/2008/840-Н/716 та договір іпотеки, укладені 04.01.2008 між банком та ОСОБА_1 , стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 209 586,85 грн, з яких 173 491,55 грн залишок заборгованості по договору, пеня в сумі 3 266,22 грн та відсотки 32 829,08 грн.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2010 позов ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління заборгованість по кредитному договору в сумі 209586,85 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління судові витрати 1708,50 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
30.08.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Хільчевський С.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» про розірвання кредитного договору №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договору іпотеки від 04.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. за реєстровим №3.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення вказано, що з рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2010 чітко вбачається, що позовними вимогами первісного кредитора ВАТ КБ «Надра» при зверненні до суду були розірвання кредитного договору від 04.01.2008, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 про надання кредиту в сумі 22500,00 доларів США, розірвання договору іпотеки від 04.01.2008, який укладений для забезпечення належного виконання кредитного договору, та стягнення заборгованості в сумі 209586,85 гривень. Вказані позовні вимоги були задоволені судом в повному обсязі, про що суд зазначає в мотивувальній частині рішення, а саме: «Виходячи з наведеного, суд задовольняє позов в повному обсязі і ухвалює про розірвання кредитного договору, договору іпотеки та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по договору в гривневому еквіваленті в сумі 209586,85 грн, а саме залишок по кредиту 173491,55 грн, заборгованість по відсотках 32829,08 грн, пеня за несвоєчасну сплату платежів 3266,22 грн. А також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення». Однак, в резолютивній частині вказаного рішення Богунським районним судом м. Житомира стосовно частини позовних вимог про розірвання кредитного договору, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 від 04.01.2008, договору іпотеки від 04.01.2008, що укладався між сторонами для забезпечення виконання зобов`язання, судом не ухвалено рішення, що у 2020 році призвело до незаконного, на думку ОСОБА_1 , відчуження його права власності, а саме двох земельних ділянок, що були предметом іпотеки за договором іпотеки від 04.01.2008, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , шляхом використання кредитором свого права на набуття права власності на предмет іпотеки за іпотечним застереженням, що містилося у розірваному договорі іпотеки. Та обставина, що постановлене Богунським районним судом м. Житомира рішення від 09.06.2010 стосується саме кредитного договору №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договору іпотеки від 04.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. за реєстр. №3, чітко вбачається з тексту рішення, а саме повністю співпадає сума отриманої кредиту, 22 500,00 доларів США, дата надання кредиту з відомостями, що містяться в інформаційній довідці реєстру нерухомого майна, наявній в матеріалах справи, що земельних ділянок з кадастровими номерами 1822083200:02:001:0126 та 1822083200:02:001:0127, зокрема з розділу відомості про іпотеку. Рішення суду постановлене на підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, що також свідчить про розірвання вказаних договорів. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.07.2024 було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішення суду мотивовано, зокрема, тим, що в резолютивній частині рішення Богунського районного суду м. Житомира №2-2781/2010 від 09.06.2010 не прийнято рішення про розірванні кредитного договору №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договору іпотеки від 04.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. Наразі, право вимоги за кредитним договором №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договором іпотеки від 04.01.2008 перейшло до ТОВ «ФК «Факторінгс».
02.10.2024 від представника ТОВ «ФК «Факторінгс» Стахова А.О. до суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому вказано, що основне зобов`язання припинене у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду у даній справі та більше не може підлягати примусовому виконанню. Отже строк виконання рішення у даній справі сплив 23.10.2020, а заява про ухвалення додаткового рішення подана поза межами процесуального строку. Зазначає, що в тексті позовної заяви позивач жодним чином не обґрунтовував ані фактичних, ані правових підстав для задоволення такої позовної вимоги про розірвання іпотечного договору, з огляду на що остання є необґрунтованою та такою, що не підлягала задоволенню. Посилання на істотне порушення умов договору стосувалось не інакше як кредитного договору, але не могло стосуватись саме іпотечного договору, оскільки останній не було порушено, а будь-яких інших правових підстав, з якими закон пов`язує розірвання договору, відносно іпотечного договору у даній справі не має.Такої підстави припинення іпотеки, як розірвання договору, законом не передбачено. Підстави припинення іпотеки чітко визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку», серед яких така підстава як розірвання договору відсутня, а сам перелік є вичерпним.23.10.2020 іпотека як правовідношення за спірними правовідносинами є припиненою, а ухвалення додаткового рішення за спливом значного часу про розірвання іпотечного договору за іпотечним зобов`язанням, яке є припиненим, створить правову невизначеність, оскільки, за загальним правилом, в цивільному праві розірвати можна лише договір, який виконується сторонами, тобто не є припиненим.Дії відповідача, який протягом тривалого часу був обізнаний про існування рішення суду у даній справі та не вчиняв дій, направлених на припинення запису про іпотеку та обтяження, натомість посилається на таке припинення після реалізації належного йому майна, є суперечливою поведінкою. Дійсним же мотивом подання цієї заяви є рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18.07.2024 у справі №278/2251/22, в якому судом встановлено відсутність відомостей про розірвання іпотечного договору.
Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином, від представника заявника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, у якій вказано, що заявник заяву підтримує.
Представник правонаступника позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, від представника правонаступника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.
Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно із частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 270 ЦПК України).
Дотримання строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі було предметом розгляду Житомирського апеляційного суду, за результатам якого ухвалено постанову від 03.03.2025, якою встановлено, що виконавчий лист 2-2781/10 від 21.11.2014, перебував на виконанні у Богунському ВДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2023 виконавчий документ повернуто стягувачу зв`язку з відсутністю у боржника майна на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».Стягувач з 20.10.2023 в межах трирічного строку після повернення виконавчого листа, має право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 Закону України «Про виконавче провадження». Трирічний строк закінчується 20.10.2026. Тобто, представник ОСОБА_1 - адвокат Хільчевський С. О. не пропустив строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, подавши таку заяву до закінчення трирічного строку на виконання рішення. Таким чином, правових підстав для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, у суду першої інстанції не було.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України).
Отже, заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду у строк, встановлений частиною 2 статті 270 ЦПК України.
Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.
У наведеній правовій нормі міститься виключний перелік умов, за наявності яких суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення. Тлумачення частин першої та другої статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 цього Кодексу.
Перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №760/34441/19-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 зазначено, що за загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі №925/81/21, від 09.02.2022 у справі №910/17345/20, від 15.02.2023 у справі №911/956/17(361/6664/20), від 07.03.2023 у справі №922/3289/21, від 14.07.2021 у справі №761/15741/17, від 26.07.2023 у справі №754/4352/21, від 24.01.2024 у справі № 752/1058/23.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.12.2019 у справі №240/6150/18, додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Як вже зазначалось вище, 17.02.2010 ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило розірвати кредитний договір №04/01/2008/840-Н/716 та договір іпотеки, укладені 04.01.2008 між банком та ОСОБА_1 , стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 209 586,85 грн, з яких 173 491,55 грн залишок заборгованості по договору, пеня в сумі 3 266,22 грн та відсотки 32 829,08 грн. В обґрунтування позову представник ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління зазначав, що 04.01.2008 між банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в сумі 22 500,00 доларів США строком до 04.01.2028 зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,19% річних. На забезпечення виконання договору, 04.01.2008 між банком та відповідачем укладено договір іпотеки, згідно з яким предметом іпотеки є земельна ділянка. Однак, відповідач належним чином не виконує боргові зобов`язання, на відповідні листи про наявність боргу та пропозицію здійснити його оплату, не реагує.
За результатами розгляду зазначеного у попередньому абзаці позову, Богунським районним судом м. Житомира 09.06.2010 ухвалене заочне рішення, у якому зазначено, що у судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив розірвати кредитний договір, договір іпотеки, та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 209586,85 грн. Як встановив суд, 04.01.2008 між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 22 500,00 доларів США строком до 04.01.2028, за умови погашення відсотків. 04.01.2008, в забезпечення виконання договору, з відповідачем укладено договір іпотеки. Умови договору відповідач не виконує належним чином, кредит не погашає, хоча неодноразово був повідомлений позивачем про необхідність усунення порушення умов кредитного договору. Суд зазначив, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору (ст. 611 ч. 1 ЦК України). У рішенні вказано, що виходячи з наведеного, суд задовольняє позов в повному обсязі і ухвалює про розірвання кредитного договору, договору іпотеки, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по договору в гривневому еквіваленті в сумі 209 586,85 грн, а саме залишок по кредиту 173 491,55 грн, заборгованість по відсотках 32 829,08 грн; пеня за несвоєчасну сплату платежів 3 266,22 грн. А також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Цим рішенням позов ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління заборгованість по кредитному договору в сумі 209 586,85 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Житомирське регіональне управління судові витрати 1 708,50 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
З наведеного вбачається, що стосовно позовної вимоги про розірвання кредитного договору №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договору іпотеки від 04.01.2008 представник позивача подав докази, надавав пояснення, суд розглянув такі позовні вимоги та у мотивувальній частині рішення дійшов щодо цих вимог висновку про задоволення, однак зазначене не знайшло свого відображення у резолютивній частині рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2010 у справі №2-2781/2010.
Отже, основне рішення містить недоліки, а саме усі заявлені вимоги розглянуті, однак частина позовних вимог залишилась невирішеною, з огляду на те, що норми інституту додаткового рішення у цивільному процесі спрямовані на усунення недоліків судового рішення, пов`язаних з порушенням вимог щодо його повноти, суд доходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки у інший спосіб недоліки заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2010 у справі №2-2781/2010 не можуть бути усунуті.
Керуючись статтями 270, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Розірвати кредитний договір №04/01/2008/840-Н/716 від 04.01.2008 та договір іпотеки від 04.01.2008, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. та реєстрований в реєстрі за №3, які було укладено між ВАТ «КБ «Надра» в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ «КБ «Надра» Житомирське РУ Копчинської Вікторії Валентинівни та ОСОБА_1 .

Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Правонаступник позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» (м. Київ, Печерський узвіз, 5, каб. 109, код ЄДРПОУ 40298218).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Т.А. Воробйова