ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2571/25
Господарський суд Київської області в складі 
головуючого судді  Христенко О.О.
за участю секретаря Остапчук В.В.
розглянувши справу № 911/2571/25
за позовом  ОСОБА_1 , м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар", с. Вороньків Київська область
2. Бориспільської районної державної адміністрації, м. Бориспіль Київська область
про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії

за участю представників:
від позивача: Бондар К.В., адвокат, ордер № 1611637 від 11.08.2025
від відповідачів 1, 2: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
11.08.2025 ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом (вх. № 878/25) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар", 2. Бориспільської районної державної адміністрації про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 позбавлений можливості звільнитись із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» у передбачений чинним законодавством спосіб, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини, у зв`язку зі звільненням з 31.12.2024 ОСОБА_1 із займаної посади керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар" за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2025 відкрито провадження у справі № 911/2571/25 та призначено її розгляд за привалами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 10.09.2025.
Ухвалою суду від 10.09.2025 підготовче засідання у справі № 911/2571/25 було відкладено на 13.10.2025.
Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/2571/25 та призначено її до розгляду по суті на 05.11.2025.
Ухвалою суду від 05.11.2025 розгляд справи по суті був відкладений на 26.11.2025.
В судовому засіданні 26.11.2025, закінчивши стадію судових дебатів та у відповідності до ст. 219 ГПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення повідомивши час його проголошення на 08.12.2025, про що постановлено ухвалу суду.
Відповідачі не скористалися наданим законом правом подати відзив на позовну заяву, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.
Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Частиною 11 статті 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідачем 1 в порушення статті 6 Господарського процесуального кодексу України не зареєстрований електронний кабінет в системі ЕСІКС.
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд зауважує, що судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідачів у справі про розгляд справи за їх участі, зокрема, що стосується відповідача 1, ухвали суду у справі № 911/2571/25 були надіслані на адресу місцезнаходження відповідача 1, яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та відомостей. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення, яким судом скеровувалися процесуальні документи відповідачу 1 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Ухвали суду у справі № 911/2571/25 для направлення їх відповідачу 2 були внесені до АСДС та автоматично направлені в електронний кабінет відповідача 2 та доставлені до його електронного кабінету, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
З огляду на викладене, відповідачі вважаються повідомленими про розгляд справи № 911/2571/25 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідачі проявили процесуальну бездіяльність.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:
Протоколом зборів ради директорів Компанії «Кіон Менеджмент Лімітед» від 01.06.2004 року, ОСОБА_1 було призначено на посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар" та відповідні відомості про генерального директора (керівника) товариства були включені до ЄДР. 
Єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар", який володіє 100 % статутного капіталу є Компанія «Кіон Менеджмент Лімітед» (Company Kion Management Limited), місцезнаходження: АДРЕСА_1 (Address: 118 Anexartisias St., Limassol, Cyprus, 3040, 2nd floor, Suite 202) (надалі - «Учасник»).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на посаді керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар" (код ЄДРПОУ 32545591).
За змістом п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» управління товариством здійснюють його органи, склад і компетенція яких визначається засновниками, окрім випадків, передбачених цим Статутом та чинним законодавством.
Вищим органом товариства є загальні збори.
Управління діяльністю товариства здійснюють: загальні збори учасників; виконавчий орган - Генеральний директор товариства; ревізійна комісія (ревізор).
Пунктом 7.4.1 статуту товариства визначено, що вищим органом товариства є загальні збори. Правомочність загальних зборів учасників та прийнятих ними рішень, порядок та термін скликання зборів визначаються відповідно до чинного законодавства України та цього Статут.
Згідно з п. 7.4.2 Статут товариства загальні збори вирішують найважливіші питання його діяльності. До виключної компетенції загальних зборів учасників відноситься, в т.ч. але не виключно обрання та відкликання генерального директора товариства.
Відповідно до положень п. 7.4.3 Статуту загальні збори учасників скликаються головою загальних зборів учасників не рідше одного разу на рік.
Загальні збори учасників правочинні приймати рішення за умови наявності кворуму, тобто якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.
Позачергові загальні збори учасників скликаються за ініціативою учасників товариства, що володіють не менше, ніж 10 відсотками голосів, генеральним директором, якщо цього потребують інтереси товариства. 
З метою реалізації свого права на вільний вибір трудової діяльності 16.12.2024 року позивачем було складено заяву, в якій позивач просив звільнити його з посади генерального директора ТОВ «Євро Пекар» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 31.12.2024.
Також, позивач зазначає, що 26.12.2024, 23.01.2025, 12.02.2025, 29.05.2025 ним на адресу відповідача 1 направлялись листи, в яких позивач просив провести загальні збору учасників товариства та прийняти рішення зокрема щодо звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора товариства. 
Вказані листи були направлені рекомендованими листами з описом вкладення на адресу відповідача 1, а також учаснику товариства - Компанії «Кіон Менеджмент Лімітед», проте вказані поштові відправлення повернулися на адресу позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Натомість, позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначає про те, що за заявою позивача його не було звільнено з посади директора за відсутності рішення загальних зборів товариства про звільнення директора, у зв`язку з чим порушуються права позивача на припинення трудових відносин. 
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.
За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.
Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. 
Згідно з ч. 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Частиною тринадцятою статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
Статтею 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).
Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
З метою реалізації свого права на вільний вибір трудової діяльності 16.12.2024 року позивачем було складено заяву, в якій позивач просив звільнити його з посади генерального директора ТОВ «Євро Пекар» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 31.12.2024.
Також, позивач зазначає, що 26.12.2024, 23.01.2025, 12.02.2025, 29.05.2025 ним на адресу відповідача 1 направлялись листи, в яких позивач просив провести загальні збору учасників товариства та прийняти рішення зокрема щодо звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора товариства. 
Вказані листи були направлені рекомендованими листами з описом вкладення на адресу відповідача 1, а також учаснику товариства - Компанії «Кіон Менеджмент Лімітед», проте вказані поштові відправлення повернулися на адресу позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
У постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначено, що застосуванню підлягають положення частин другої - п`ятої та одинадцятої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.
Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 Цивільного кодексу України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.
Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
При цьому, суд зазначає, що Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має 1) не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й 2) за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі №758/1861/18.
На підставі викладеного, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права - визнання трудових відносин з відповідачем припиненими є цілком правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин з товариством.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України, є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Натомість, суд відхиляє вимоги позивача про визнання трудових відносин припиненими саме з 31.12.2024 року (як просить позивач), оскільки як вбачається з матеріалів справи, вперше позивач звернувся із заявою до відповідача 1 про звільнення за власним бажанням - 16.12.2024 та яка була направлена на адресу відповідача 1 26.12.2024. Оскільки нормами статті 38 Кодексу законів про працю України передбачено право розірвання трудового договору, що передує письмове повідомлення про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, суд вважає за доцільне визнати припиненими трудові відносин з 10.01.2025 року. 
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Бориспільську районну державну адміністрацію внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 , як генерального директора ТОВ «Євро Пекар», суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.
За змістом пункту 3 частини 3 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).
Процедура припинення трудових відносин керівника з товариством має супроводжуватись внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань змін до відомостей про керівника юридичної особи.
Враховуючи зазначене, у зв`язку із прийняттям судом рішення про припинення трудових відносин між позивачем з відповідачем 1, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про зобов`язання реєстратора вчинити реєстраційні дії.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем 1, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пекар" та 2. Бориспільської районної державної адміністрації про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача 1.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати припиненим трудові відносини ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» (08352, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Миру, 46, код ЄДРПОУ 32545591) з 10.01.2025 у зв`язку із звільненням за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.
3. Зобов`язати Бориспільську районну державну адміністрацію (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 74, код ЄДРПОУ 24209740) (в особі уповноваженого державного реєстратора) внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), як генерального директора ТОВ «Євро Пекар».
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пекар» (08352, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Миру, 46, код ЄДРПОУ 32545591) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору. 
Видати наказ.
Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано - 26.02.2026

Суддя О.О. Христенко