Справа № 523/1328/26
Провадження №2/523/2906/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.
за участю секретаря – Березніченко В.Є. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати внесків співвласників, 
ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016» (далі за текстом ОСББ «Гранд-2/2016») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості з оплати внесків співвласників в розмірі 51 448,03грн., у тому числі 3% річних та інфляційних збитків за ст. 625 ЦК України, а також стягнення судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662,40грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 4500,00грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСББ «Гранд-2/2016» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб з 2016р. в обслуговуванні якої перебуває багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому розташована квартира АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності в рівних частках відповідачам по справі. Протоколами загальних зборів ОСББ затверджувались кошториси та внески, що спрямовуються на утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Проте, відповідачі у період з 01.03.2018р. по 01.12.2025р. свої обов`язки щодо своєчасної сплати внесків належним чином не виконують, внаслідок чого у них виникла заборгованість у розмірі 39 752,74грн. Окрім цього за період з 01.03.2018р. по 23.02.2022р., внаслідок невиконання грошового зобов`язання позивачем на суму заборгованості нараховані 3% річних в розмірі 2 409,54грн. та інфляційні збитки в розмірі 6 562,83грн. Також за період з 01.01.2024р. по 24.12.2025р. позивачем від суми боргу нараховані 3% річних в розмірі 609,08грн. та інфляційні збитки в розмірі 2 113,84грн., які позивач просить стягнути на свою користь. 
Відповідач ОСОБА_3 27.03.2026р. направила до суду відзив на позовні вимоги в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимого у повному обсязі з огляду на таке:
надані витяги із протоколів загальних зборів ОСББ «Гранд-2/2016» є неналежним доказом з яких неможливо встановити розмір затвердженого внеску, кількість голосів «за» та «проти»; 
позивачем надані послуги без укладання договору з ОСОБА_1 , а відтак у неї не виникло обов`язку по їх оплаті. Їй, як відповідачу взагалі не відомо ким саме надаються послуги з утримання будинку, а відтак стягнення боргу є неправомірним. Також, позвиачем не доведено; 
позивачем пропущений строк позовної давності, який, на думку відповідача, слід відраховувати з 2018р., тобто з дати виникнення у неї заборгованості;
не погоджуючись з розрахунком позивача в частині 3% річних та індексу інфляції відповідачем наведений свій власний розрахунок.
Від представника позивача від 27.03.2026р. надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача посилаючись на безпідставність заперечень наданих відповідачем ОСОБА_1 , просить задовольнити позовні вимоги.
07.04.2026р. від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якому вона просить врахувати, що ОСББ «Гранд-2/2016» був сотворений зі звуженнями та порушенням її прав і свобод, зокрема з примушенням її до вступу до ОСББ. Додатково просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення з неї витрат на правничу допомогу з огляду на те, що позивачем не надано детального опису наданих послуг. Також просить врахувати, що вона є інвалідом ІІ групи, має скрутне матеріальне становище. 
Відповідач ОСОБА_2 не скористалась своїми процесуальними правами, відзив на позовну заяву не надала. 

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 12.02.2026р. відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася без поважних на те причин. Внаслідок відсутності відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 її виклик був проведений через розміщення судового виклику на офіційному сайті Судової влади України, що вказує на її сповіщення належним чином. Крім того, судом був проведений виклик ОСОБА_2 за місцем належної їй на праві власності квартири. Згідно поштового повідомлення ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутня. 

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСББ «Гранд-2/2016» було створено у 2016р. на підставі рішення установчих зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . 
Мета створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів передбачених законодавством та Статутом. 
Отже, ОСББ «Гранд-2/2016» є балансоутримувачем вказаного вище багатоквартирного житлового будинку та забезпечує надання послуг мешканцям зазначеного вище житлового будинку. 
ОСОБА_4 , ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.12.2025р. №458338844.
Протоколом загальних зборів №2 ОСББ «Гранд-2/2016» від 12.01.2018р. були затверджені внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,80грн. за 1 кв.м. в тому числі, обслуговування ліфтів 0,30грн. за 1 кв.м. 
Протоколом загальних зборів №4 ОСББ «Гранд-2/2016» від 08.12.2018р. були затверджені внески на утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2019р.: для 1-го поверху у розмірі 4,25грн. за 1 кв.м., для 2-10 поверхів – 4,80грн. за 1 кв.м.
Протоколом загальних зборів №8 ОСББ «Гранд-2/2016» від 08.02.2020р. були затверджені внески на утримання будинку та прибудинкової території з 01.03.2020р.: для 1-го поверху у розмірі 5,25грн. за 1 кв.м., для 2-10 поверхів – 5,80грн. за 1 кв.м., в тому числі, обслуговування ліфтів 0,30коп. за 1 кв.м. 
З представленої позивачем довідки- розрахунку по кв. АДРЕСА_4 , за період з 01.12.2018р. по 29.02.2024р. по рахується заборгованість по сплаті внесків з утримання багатоквартирного будинку на загальну суму 11 580,26грн. 
Згідно з рішенням Виконавчого комітету ОМР №316 від 26.07.2018р. з 01.08.2018р. вивіз сміття (побутових відходів) склав 17,11грн. на одну зареєстровану особу. 
Згідно наданого позивачем розрахунку по квартирі, належної на праві власності відповідачам, рахується заборгованості:
з оплати внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території, яка за період з 01.03.2028р. по 31.12.2025р. складає 39 752,74грн.;
за порушення грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України за період з 01.03.2018р. по 23.02.2022р.: інфляційне збільшення в розмірі 6 562,83грн., 3% річних в розмірі 2409,54грн.;
за порушення грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України за період з 01.01.2024р. по 24.12.2025р.: інфляційне збільшення в розмірі 2113,84грн., 3% річних в розмірі 609,08грн.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.360 ЦК України, співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.355, ч.1.ст.356 ЦК України).
Згідно зі ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ст.22 Закону України №2866-III, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:
- задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення;
- визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;
- виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Згідно з п.п.5, 10 ч.1 ст. 7 Закону України №2866-III співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
На підставі ст. 15 Закону України №2866-III співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
За змістом статті 10 Закону України №2866-III вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.
Відповідно до статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
При цьому частиною 5 статті 24 Закон України №2866-III встановлено, що невикористання власником приміщень, що йому належить або відмова від користування неподільним та загальним майном не є підставою для звільнення власника від участі в спільних витратах на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна в житловому комплексі.
Неможливість здійснення заходів з утримання будинку, через відмову відповідачів сплачувати внески до ремонтного фонду, порушує законні права та інтереси інших співвласників багатоквартирного будинку.
У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України №2866-III).
Відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі не здійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 3-945гс15 та від 27 січня 2016 року № 3-1028гс15.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України №2866-III для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Змістовний аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідачі в силу Закону№2866-III є співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та одночасно співвласниками між собою квартири АДРЕСА_2 , а відтак на них покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Гранд-2/2016» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Як було встановлено та зазначено у даному рішенні, відповідачі, як співвласники кв. АДРЕСА_3 зобов`язані щомісячно проводити оплату з встановлених ОСББ платежів з утримання будинку, проте допустили заборгованість за період з 01.03.2018р. по 31.12.2025р. на загальну суму 39 752,74грн., яка підлягають стягненню в судовому порядку. 
Втім, з огляду на те, що квартира по якій позивачем надані послуги належить відповідачам на праві спільної часткової власності в рівних частках то і стягнення заборгованості слід проводити в розмірі належної їм частки, тобто по частині з кожного (39752,74грн. : 2 = 19 876,37грн.), а не в солідарному порядку, як просив відповідач. 
Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що вона не знала про те, ким надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також внаслідок не укладання з нею відповідного договору, так як в судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 надала суду копії розрахункових листів по квартирі АДРЕСА_3 з яких слідує, що станом на лютий 2020р. та березень 2020р. нарахована заборгованість ОСББ «Гранд-2/2016» на суму 9899грн. та 10325,47грн. відповідно. Тобто, відповідачу щонайменше станом на лютий 2020р. було відомо про надавача послуг в особі ОСББ «Гранд-2/2016». Окрім цього, суд погоджується з доводами представника позивача, що відсутність договору про надання послуг не є визначальною підставою для не проведення визначених загальними зборами ОСББ витрат на утримання будинку в силу статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статті 322 ЦК України, якими визачено обов`язок власника утримувати належне йому майно. 
Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат. 
Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як зазначено в даному рішенні вище в силу статті 322,355,385 ЦК України, вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники (співвласники) квартири зобов`язані нести витрати в розмірі та на підставах встановлених рішеннями загальних зборів ОСББ. 
Отже, споживачі зобов`язані оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території. 
Отже, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, який кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Факт прострочення щомісячної оплати відповідачами обов`язкових платежів на утримання багатоквартирного будинку доведений позивачем та встановлений судом під час розгляду даної справи. 
Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідачів в рівних частках 3% річних та індексу інфляції за період прострочення виконання грошового зобов`язання, в розмірі: 
за період з 01.03.2018р. по 23.02.2022р.: інфляційне збільшення в розмірі 6562,83грн., 3% річних в розмірі 2409,54грн.;
за період з 01.01.2024р. по 24.12.2025р.: інфляційне збільшення в розмірі 2113,84грн., 3% річних в розмірі 609,08грн.
В загальному розмірі:
інфляційне збільшення складає 8676,67грн., та стягненню з кожного з відповідачів підлягає 4338,33грн. 
3% річних складає 3018,62грн. та стягненню з кожного з відповідачів підлягає 3018,62грн. 
Суд погоджується з наданим з боку позивача розрахунком 3% річних та індексу інфляції, так як він відповідає фактичним обставинам наявного боргу з оплати наданих послуг, станом на час проведення відповідного розрахунку. 
Щодо наданого контррозрахунку з боку відповідача ОСОБА_1 то такий не заслуговує на увагу, так як проведений нею лише за з період 2018р. по 2020р., а не за весь період прострочення грошового зобов`язання, зазначеного позивачем у позовній заяві. 
Щодо застосування наслідків пропуску строків позовної давності, заявлених відповідачем ОСОБА_1 .
Так, стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
За умовами встановлених судом під час розгляду даної справи, відповідачі повинні були щомісячно проводити оплату послуг з утримання будинку. Втім допустили порушення та станом на 01.03.2018р. на суму 347,63грн. В подальшому, відповідачі не проводили щомісячні оплати та допускали щомісячні порушення. 
Отже, право вимоги у кредитора – позивача у справі, на звернення до суду виникло з 01.04.20218р. стосовно стягнення боргу за березень 2018р. Таким же чином у позивача виникло право на звернення до суду з позовними вимогами щодо наступних щомісячних прострочених платежів. 
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово було продовжено і триває надалі до теперішнього часу.
Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Згідно Закону України про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності № 4434-IX від 14 травня 2025 року Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Закон набрав законної сили 04.09.2025р. 
З даним позовом ОСББ «Гранд-2/2016» звернулось 19.01.2026р. 
Отже, з огляду на вказане, позивач не пропустив строк позовної давності за вказаними вимогами в силу приписів пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а відтак і відсутні підстави для застосування наслідків пропуску таких строків, про що заявляла відповідач ОСОБА_1 . 
Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги норми права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Гранд-2/2016» є доведеними та з урахуванням вказаних вище мотивів підлягають задоволенню частково.

VІ. Судові витрати. 

Згідно ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача ОСОБА_2 на користь позивач слід стягнути судовий збір в розмірі 1331,20грн. З огляду на те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з неї судовий збір не стягується. 
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. 
В силу статті 137 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідачів в рівних частках слід стягнути витрати позивач понесені на правову допомогу, тобто по 2250грн. з кожного відповідача.
При цьому суд приймає до уваги, що заявлені позивачем витрати є доведеними належними та допустимими доказами, є співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг. 
Заперечення відповідача про те, що позивачем не надано детального опису наданих послуг правової допомоги спростовується актом приймання-передачі №1 від 05.08.2025р., рахунком на оплату гонорару №8 від 23.12.2025р., актом приймання-передачі наданої правничої допомоги №8 від 23.12.2025р. 
При цьому відповідач не довела неспівмірність витрат понесених позивачем, що в силу ч.6 ст. 137 ЦПК України є її обов`язком. 
Керуючись ст.ст.12,13,76,137,141,259, 263-265, 268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати внесків співвласників – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016» заборгованість з оплати внесків співвласників багатоквартирного будинку в розмірі 19876,37грн., інфляційні збитки в розмірі 4338,33грн., 3% річних в розмірі 3018,62грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2250грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016» заборгованість з оплати внесків співвласників багатоквартирного будинку в розмірі 19876,37грн., інфляційні збитки в розмірі 4338,33грн., 3% річних в розмірі 3018,62грн., судовий збір в розмірі 1331,20грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2250грн. 

Учасники справи:
позивач: 
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гранд-2/2016», ЄДРПОУ: 40579672, м. Одеса, вул. Ярослава Баїса, буд.2;
відповідачі: 
ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання не відоме.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення суду складено 13 квітня 2026р. 

Суддя