Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Справа № 520/1711/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить: - визнати протиправною бездіяльність, та скасувати рішення № 204650000337 від 13.01.2026 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо ненарахування та невиплати за період з 28.07.2025 пенсії по інвалідності III групи, згідно з вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1- р(II)/2021, відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР у розмірі шести мінімальних пенсій за віком; - зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності III групи за період з 28.07.2025 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (II)/2021, відповідно до статті 54 Закону України “Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у редакції Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності III групи (на теперішній час) у розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває на обліку у ГУ ПФ України у Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач зазначає, що виплата пенсії здійснюється з обмеженням максимального розміру у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного закону. З огляду на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року та положень статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно з рішення Конституційного Суду України від 03.04.2024 № 4-р(І)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) припис ч. 4 ст. 54 Закону № 796. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити. 
Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 з 01 липня 2021 року позивачу проведено перерахунок та здійснюється виплата пенсії згідно положень частини 3 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону № 1584-ІХ. Рішенням Конституційного Суду України від 03.04.2024 за №4-р(I)/2024 визнано такою, що не відповідає Конституції України, частина 3 статті 54 Закону №796 (із змінами) та яка втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022 зі змінами. Рішенням КСУ щодо статті 54 Закону №796 у редакції Закону №1584 на даний час є чинною, правових підстав для здійснення перерахунку пенсії із застосуванням частини 4 статті 54 Закону №796 у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону №796» від 06.06.1996 за №230/96-ВР немає. Просить у позові відмовити. 
02.02.2026 ухвалою судді адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали. 
Ухвалою судді від 23.02.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог за період з 01.05.2024 до 27.07.2025 повернути позивачу. 
24.02.2026 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного, з огляду на таке. 
Суд установив, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області та отримує пенсію на умовах Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. 
Позивачу установлено ІІІ групу інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.
05.01.2026 позивач звернувся із заявою до пенсійного органу в якій просив здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення КСУ від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та виплачувати основний розмір пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм рішенням від 13.01.2026 №204650000337 відмовив у перерахунку пенсії позивача. Відповідно до пункту 2 розділу І Закону №1584-ІХ частину 3 статті 54 Закону № 796 викладено в такій редакції: "В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для І групи інвалідності 6000 гривень; для ІІ групи інвалідності - 4800 гривень: для ІІІ групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю 3700 гривень". Доповнено частину четверту та п`яту Закону № 1584-IX таким змістом "розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті починаючи з березня 2022 року індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого та третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне Рішенням страхування". Конституційного Суду України від 03.04.2024 року за № 4- (1)/2024 (далі - рішення КСУ № 4) визнано такою, що не відповідає Конституції України, частина 3 статті 54 Закону № 796 (із змінами) та яка втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року за № 64/2022 Таким зі змінами. чином, 29.06.2021 року на виконання рішення КСУ №1, Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення рішення КСУ №1 здійснено нормативне регулювання статті 54 Закону № 796 у редакції Закону № 76, а саме: викладено її у новій редакції згідно з Законом № 1584; а також оскільки згідно з рішенням КСУ № 4 статті 54 Закону № 796 у редакції Закону № 1584 на даний час є чинною, правових підстав для здійснення перерахунку пенсії із застосуванням частини 4 статті 54 Закону № 796 у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону № 796" від 06.06.1996 року за № 230/96-ВР немає. 
Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо обмеження розміру пенсії, позивач звернувся до суду із захистом свого порушеного права. 
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон №796).
За правилами частини четвертої статті 54 Закону № 796-XII (в редакції від 09.07.2007 згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
Згодом, мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210 (далі - Порядок № 1210).
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1210, мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:
- осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, раніше визначений статтею 54 Закону № 796-XII розмір пенсій було знижено.
01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким текст статті 54 Закону № 796-XII, викладено в іншій редакції, зокрема:
«Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань».
01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII, пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким установлено, що норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру державної пенсії, передбачених Законом № 796-ХІІ.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.
На виконання рішення Конституційного Суду України, Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 29.06.2021 № 1584-ІХ (далі - Закон № 1584-ІХ).
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1584-ІХ передбачено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2022, крім пункту 2 розділу І цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 01.01.2021.
У пункті 2 Закону № 1584-ІХ статтю 54 викладено в такій редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для І групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».
Отже, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон № 1584-ІХ, який вносить зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначає новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Саме на зазначену редакцію статті 54 Закону № 796-XII послався відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку його пенсії.
Як вбачається зі змісту статті 54 Закону № 796-XII в редакції Закону № 1584-IX визначені розміри пенсій є нижчими, аніж були в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону № 230/96-ВР».
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.04.2024 № 4-р(І)/2024 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.04.2024 № 4-р(І)/2024 дійшов висновку, що пенсія за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається особам виходячи з імперативних вимог Конституції України як особлива форма відшкодування завданої їм шкоди та є такою, що не може бути скасованою чи зменшеною, поставленою в залежність від наявних фінансових ресурсів чи будь-яких інших обставин. Скасування, обмеження або зменшення пенсії для осіб з інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призведе до порушення сутнісного змісту конституційних засад, якими людське життя та здоров`я визнано найвищими соціальними цінностями. Частиною третьою статті 54 Закону № 796-XII вчергове порушено належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відповідає частині першій статті 3, частині другій статті 8, статті 16, частині третій статті 22, частині першій статті 46, частині першій статті 50 Конституції України.
У цьому рішенні Конституційний Суд України за результатом посутнього аналізу статей 3, 16, 50 Конституції України, рішення від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 констатує, що Верховна Рада України Законом № 1584-IX повторно запровадила правове регулювання з тим самим недоліком, а саме визначила у частині третій статті 54 Закону № 796-XII мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менших, ніж їх було гарантовано Законом № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06.06.1996 № 230/96-ВР.
Змінюючи законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.
Беручи до уваги зазначені висновки Конституційного Суду України та здійснюючи аналіз норми статті 54 Закону № 796-XII в редакції Закону № 1584-IX, суд зазначає, що законодавець виконав рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 (щодо повноваження уряду право визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), проте встановлені нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом № 796-XII у редакції Закону № 230/96-ВР.
Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняттям Закону № 1584-IX не досягаються всупереч рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Враховуючи наведені вище висновки, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону № 796-XII в редакції Закону № 230/96-ВР.
Верховний Суд у постанові від 17.04.2024 у справі № 460/20412/23 вказав, що у рішенні від 03.04.2024 у справі №4-р(І)/2024 Конституційний Суд України зазначив, що на виконання імперативних вимог статей 3, 16, 50 Конституції України парламент у частині четвертій статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону №230/96-ВР в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2024 у справі № 400/12171/21 – відзначив, що у рішенні від 03.04.2024 у справі №4-р(І)/2024 Конституційний Суд України зазначив, що на виконання імперативних вимог статей 3, 16, 50 Конституції України парламент у частині четвертій статті 54 Закону №796 у редакції Закону №230 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Враховуючи наведене вище суд прийшов переконання про те, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку позивачу пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, а відтак рішення відповідача від 13.01.2026 необхідно визнати протиправним та скасувати.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача нараховувати позивачу з 28.07.2025 у розмірі шести мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР, з урахуванням рішень Конституційного Суду України та виплачених сум.
Щодо частини позовних вимог про виплату пенсії, суд прийшов наступного.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснити ОСОБА_1 виплату з 15.10.2024 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до рішень Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021 та від 03.08.2024 №4-р (1) 2024, згідно з статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР, з урахуванням виплачених сум, є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, структурний підрозділ органу, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії
Поряд з цим, суд зауважує, що позовні вимоги заявлено позивачем лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що оскільки позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області та відповідач після прийняття рішення про перерахунок пенсії на виконання судового рішення, зобов`язаний передати електронну пенсійну справу позивача до ГУ ПФ України в Харківській області для виплати, а відтак підстави стверджувати що ГУ ПФ України в Харківській області не здійснить виплату перерахованої пенсії на виконання рішення про перерахунок пенсії прийняте суб`єктом владних повноважень, немає. Подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ГУ ПФ України в Харківській області) щодо невиконання рішення відповідача про перерахунок пенсії можуть бути предметом судового розгляду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 13.01.2026 № 204650000337 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1  у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до рішень Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021, згідно з статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1  перерахунок пенсії з 28.07.2025 у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішень Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (ІІ)/2021, згідно з статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР, з урахуванням виплачених сум. 
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження – місто Одеса, вулиця канатна, будинок №83, код ЄДРПОУ 20987385. 
Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.03.2026

Суддя  М. І. Садова