КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року м. Київ справа №320/14093/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у 
м. Києві та Київській області 
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі – позивачка) з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі – відповідач), в якому просить суд:
1) визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо відмови в прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації;
2) зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації та документувати її паспортом громадянина України.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно та безпідставно відмовив у прийнятті декларації про відмову позивачки від громадянства російської федерації, оскільки є незалежні від неї причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства згідно з абзацу 16 статті 1 Закону України «Про громадянство України».
Відповідач правом, передбаченим статтею 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) на подання відзиву не скористався. 
Таким чином, керуючись положеннями частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує дану справу за наявними матеріалами. 

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дій у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 адміністративну справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача 24.02.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Жодних заяв чи клопотань до суду подано не було.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з частиною другою статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Казань, російська федерація.
Згідно з рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області 25.10.2021 ОСОБА_1 набула громадянство України за територіальним походженням на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство України» та отримала тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 від 09.11.2021, дійсне до 25.10.2023. 
27.02.2023 позивач звернулася до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про забезпечення прийняття декларації про відмову від громадянства рф за наявності незалежних від нього причин неотримання документа про припинення громадянства.
Листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 08.03.2023 № С-374/6/8010-23/8010.4.1/805-23 заявника повідомлено про те, що для оформлення довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України необхідно надати документ уповноваженого органу рф (документ уповноваженого органу рф про вихід з громадянства рф), тому підстави для прийняття від заявника декларації про відмову від громадянства рф з незалежних від нього причин – відсутні. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті декларації про відмову від громадянства Російської Федерації, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначає Закон України від 18.01.2001 № 2235-ІІІ «Про громадянство України» (далі – Закон № 2235-ІІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (частина п`ята статті 8 Закону № 2235-ІІІ). 
Частиною шостою статті 8 Закону № 2235-ІІІ визначено, що подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.
Згідно абзацу дванадцятого, тринадцятого, шістнадцятого статті 1 Закону № 2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;
незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України;
декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Позивачкою не заперечується, що вона повинна була подати зобов`язання про припинення іноземного громадянства, а на виконання цього обов`язку припинити громадянство рф або, за наявності незалежних від нього причин неотримання документа про припинення громадянства рф - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Разом з тим, позивачка вважає, що у спірній ситуації у неї наявна незалежна від неї причина неотримання документа про припинення громадянства рф, а саме - вартість оформлення припинення іноземного громадянства перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.
Відповідно до статті 8 Закону України від 15.12.2020 № 1082-ІХ «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.
Оскільки позивачка набула громадянство України рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 25.10.2021, вартість оформлення не має перевищувати 3 000,00 грн (6 000,00 грн/2).
Так, за інформацією із сайту Консульського відділу Посольства рф в Україні, наказом Посольства рф в Україні від 30.01.2021 № 20 затверджений «Тариф зборів за вчинення консульських дій» (далі - Тариф). 
Пунктом 2 розділу II вказаного Тарифу за оформлення заяви про вихід з громадянства в загальному порядку та спрощеному порядку сплачується збір за вчинення консульських дій – 78 доларів або 2 262,00 грн, в тому числі консульський збір – 65 доларів або 1885,00 грн, в тому числі збір за відшкодування фактичних витрат – 13 доларів або 377,00 грн (1885,00 +377,00 = 2262,000) (а.с.25-29).
Отже, вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) рф – 2 262,00 грн не перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України у розмірі 3 000,00 грн.
Відтак, суд не вбачає підстав неподання позивачкою декларації про відмову від громадянства рф за наявності незалежних від неї причин неотримання документа про припинення громадянства, а саме перевищення вартості оформлення понад 3 000,00 грн.
Подібний підхід щодо розрахунку даної суми застосовано Верховним Судом у постанові від 30.06.2022 у справі № 280/7910/20.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач приймаючи спірне рішення правомірно відмовив позивачці у прийнятті такої декларації та діяв у відповідності до частини другої статті 2 КАС України.
Натомість правова позиція позивачки ґрунтується на невірному трактуванні обрахунку тарифу за вчинення консульських дій, з якого суд вбачає, що збір за вчинення консульських дій складається з двох складових (1885 грн та 377 грн), а не є сумою трьох складових («сбор за совершение консульських действий» - 2262 грн, «консульський сбор» - 1885 грн, «сбор в возмещение фактических расходов» - 377 грн), як помилково вважає позивач, про що також свідчить зворот «в том числе», тобто включення в графу «сбор за совершение консульських действий» далі зазначених складових.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в прийнятті декларації про відмову від громадянства рф діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом № 2235-III, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

VI. Судові витрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстав для відшкодування позивачу судових витрат немає.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.