УХВАЛА
16 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №460/1373/25
адміністративне провадження №К/990/10578/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Шишова О.О.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі №460/1373/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 09.03.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі №460/1373/25.
Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору за подання касаційної скарги та надання оригіналу платіжного документа.
На виконання вимог вказаної ухвали контролюючим органом надіслано уточнену касаційну скаргу, в якій підставою касаційного оскарження визначено п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України фактично з тим самим обґрунтуванням, як і в поданій касаційній скарзі (по п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України), та заявлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору на тридцять днів, яке обґрунтовано воєнним станом на території України, а також відсутністю коштів на рахунках ГУ ДПС у Рівненській області згідно КЕКВ 2800 для сплати судового збору, що підтверджено випискою з рахунку від 02.03.2026 («судовий збір» - залишок коштів 472,39 грн). 
Вирішуючи питання щодо усунення скаржником недоліків, які слугували підставою для залишення його касаційної скарги без руху, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Отже з урахуванням повідомлених скаржником підстав неможливості сплати судового збору за подання касаційної скарги, а також враховуючи, що виписка по стану рахунку ГУ ДПС у Рівненській області сформована станом на 02.03.2026 року, колегія суддів вважає за доцільне частково задовольнити клопотання і продовжити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору на десять днів з дня отримання копії даної ухвали. 
Щодо уточнених підстав касаційного оскарження судових рішень, Верховний Суд зауважує, що як вказувалось скаржнику в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Скаржником вказано підставами касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, пункт 4 частини 2 статті 353 КАС України з посиланням на порушенні судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог пп.189.1 ст.189, пп. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ст.90, ч.3 ст.242 КАС України, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено обставини, що мають істотне значення для справи (а саме факт використання будівель для сільськогосподарської діяльності), на підставі недопустимих доказів, що є підставою для касаційного оскарження згідно з п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України. За доводами скаржника, суди не дослідили зібрані у справі докази (акти, довідки, витяги, ттн,) та встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. 
Також, за текстом касаційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судами пп. «ж» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України та зауважено, що при застосуванні пільги для визначення податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, є виконання таких умов: власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; таке майно не здається в оренду чи лізинг.
Однак суд зазначає, що як встановлено зі змісту оскаржуваних рішень, суди попередніх інстанцій, проаналізувавши подані в сукупності сторонами докази, а також врахувавши правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду, викладені у постановах від 21.05.2024 у справі №600/5153/23-а, від 27.06.2025 у справі №821/415/18, від 18.09.2025 у справі №340/4394/24, від 04.03.2021 у справі №500/2782/18 дійшли висновків, що нежитлові будівлі, які належать позивачу на праві власності, не є об`єктами оподаткування, відповідно до пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
При цьому оцінюючі докази у справі, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано довідку від 28.01.2025, що він в 2023 році будівлі курятників в селі Кораблище Дубенського району Рівненської області використовував для забезпечення здійснення сільськогосподарської діяльності, у тому числі для розміщення там вирощених зернових культур, посівного матеріалу, зберігання техніки, обладнання, інструментів тощо. При цьому зазначені нежитлові сільськогосподарські будівлі в оренду, лізинг, позичку не передавалися (зворотнього відповідачем не доведено). 
Крім того, на виконання протокольної ухвали суду про витребування доказів, представником позивача подано апеляційному суду акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 16.10.2023, витяг про реєстрацію позивача у державному аграрному реєстрі, Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки (інформація про наявність посівних площ), акт приймання передачі майна на отримання позивачем добрив азотно-фосфатно-калійно-сірчаних, акти витрат насіння та садівного матеріалу за 22.09.2022 та 20.04.2023, товарно-транспортні накладні, згідно яких пшениця озима з поля перевозилась саме за адресою приміщень, за які позивачу нараховано спірні податки (вул. Сонячна, 4-9, с. Кораблище, Дубенський район, Рівненська область), книги складського обліку, а також свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарської техніки (трактор колісний). Наведені докази за висновками суду апеляційної інстанції повністю підтверджують використання приміщень, за які позивачу нараховано спірні податки (за адресою: вул. Сонячна, 4-9, с. Кораблище, Дубенський район, Рівненська область) як складські приміщення для зберігання пшениці та сої.
Проте доводами касаційної скарги не спростовано правильність таких висновків судів, а фактично зазначені скаржником підстави касаційного оскарження зводяться до незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами та переоцінки доказів у справі, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
При цьому враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Отже, скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного викладення підстав касаційного оскарження, а тому слід уточнити підстави касаційного оскарження з урахуванням наведених роз`яснень.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 121, 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Частково задовольнити клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області та продовжити останньому строк для усунення недоліків касаційної скарги у справі №460/1373/25 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору за подання касаційної скарги та надання оригіналу платіжного документа.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
О.О. Шишов 
 М.М. Яковенко ,
Судді Верховного Суду