Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 215/8352/25
номер провадження 2/215/951/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В. 
при секретарі - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/8352/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив
Описова частина 
У жовтні 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» через підсистему електронний суд звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги представник ТОВ «ФК «ЕЙС» обґрунтовує тим, що 22.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9638757, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6 500 грн на умовах, передбачених договором строком на 360 календарних днів; тип кредиту - кредитна лінія; дата повернення кредиту 16.02.2025; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка 2,47%; знижена процентна ставка 1,11%. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 10%, що складає: 650 грн. 22.02.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціювало переказ коштів згідно вказаного договору безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», а отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 35 546,08 грн, яка складається з: 6 163,75 грн - заборгованість по кредиту; 29 382,23 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за договором кредитної лінії № 00-9638757 від 22.02.2024.
Враховуючи викладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 35 546,08 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Ухвалою суду від 22.10.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.11.2025 та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
17.11.2025, на виконання ухвали суду, до суду від АТ «ПУМБ», надійшов лист №КНО-07.8.5/15105 БТ від 10.11.2025.
19.11.2025, відповідачем до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи. 20.11.2025 задоволено клопотання відповідача, розгляд справи відкладено на 16.12.2025.
12.12.2025, відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково, надала контррозрахунок заборгованості за кредитним договором та зазначила наступне. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, в період з 22.02.2024 року по 17.03.2024 року (25 днів) Відповідачу були нараховані проценти за зниженою процентною ставкою (1,11%) у розмірі 1 803,75 грн., які Відповідач погасила 18.03.2024 року, тобто у строк, який встановлений договором. В подальшому, з 18.03.2024 року по 11.04.2025 року Відповідачу були нараховані проценти за стандартною процентною ставкою (2,47%) у розмірі 4 013,75 грн, які Відповідач погасила 12.04.2024 року, тобто у встановлений договором строк на 25-й день після 18.03.2024 року, шляхом внесення грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. При цьому, переплата становила 986,25 грн (5 000,00 - 4 013,75), яку Кредитодавець не зарахував в повному обсязі на погашення тіла кредиту, а більшу частину спрямував на погашення комісії за надання кредиту - 650,00 грн, яка має сплачуватися в останній день повного погашення кредиту, тобто 16.02.2025 року. Більш того, таке зарахування в рахунок комісії за надання кредиту суперечить положенням п. 5.4., та п. 5.3.1. договору, які встановлюють черговість зарахування платежів, отриманих від Позичальника. Такими діями кредитодавець збільшив тіло кредиту та відповідно розмір процентів, які нараховуються на тіло кредиту. Отже, з урахуванням часткового погашення кредиту тіло кредиту має становити 5 513,75 грн. (6 500,00 - 986,25), а не 6 163,75 грн. З огляду на вищезазначене, з урахуванням п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», вбачається, що: тілом за період з 12.04.2024 року по 22.04.2024 року проценти за користування кредитом мають становити 1 498,09 грн. (5 513,75 х 2,47% x 11 днів); за період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року проценти мають становити 9 924,75 грн. (5 513,75 x 1,5% х 120 днів); за користування кредитом за період з 21.08.2024 року по 21.10.2024 року проценти за користування кредитом мають становити 3 418,52 грн. (5 513,75 х 1,0% x 62 дні). Таким чином, Відповідач зазначає, що за її контррозрахунком заборгованість за тілом кредиту має становити 5 513,75 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 14 841,36 грн (1 498,09 + 9 924,75 + 3 418,52), заборгованість за комісією за надання кредиту - 650,00 грн. 
Щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн відповідач заявила клопотання про зменшення їх розміру та зазначила, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України), тому просила суд зменшити їх розмір до 1 500 грн.
16.12.2025 розгляд справи відкладено на 26.01.2026 для надання позивачу часу для ознайомлення з відзивом.
17.12.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем направлено відповідь на відзив та заяву про зменшення позовних вимог. Позивач зазначив, що загальна сума заборгованості відповідача складає 16 506,03 грн. (6 163,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 342,28 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом). Водночас Позивач не стягує заборгованість за комісією, оскільки остання повністю сплачена Відповідачем. Отже, Позивач стягує 16 506,03 грн. заборгованості за кредитним договором через перерахування процентів відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування». 
Також, 17.12.2025 позивачем направлено до суду заяву про зменшення позовних вимог, просив суд врахувати дану заяву при розгляді справи; зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за Кредитним договором № 00-9638757 від 22.02.2024 року у розмірі 16 506,03 грн. (6 163,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 342,28 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом); судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. покласти на Відповідача.
26.01.2026 розгляд справи відкладено на 04.03.2026, у зв`язку зі знеструмленням електромережі суду.
У судове засідання призначене на 04.03.2026 представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, просив врахувати подану ним заяву про зменшення позовних вимог при розгляді справи.
Відповідач у судове засідання, призначене на 04.03.2026 не з`явилася, у відзиві просила розглядати справу за її відсутності. Будь-яких інших клопотань на адресу суду не надходило.
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст. 247 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.02.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9638757 (а.с. 44-53).
Згідно п.1.2-1.3 кредитного договору, сума кредитного ліміту складає 6 500 грн; тип кредиту - кредитна лінія, на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії 360 календарних днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 16.02.2025. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме:18.03.2024 та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування).
В п. 1.4 вказано, що тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1,11% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту). Пунктом 1.4.3. договору передбачено, що у разі здійснення Позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору, до Позичальника, як учасника Програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (Знижена процентна ставка) на Стандартну процентну ставку, яка зазначена у п.1.4.2. даного Договору. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання від Кредитодавця індивідуальної знижки (застосування Зниженої процентної ставки), користування Кредитом для Позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.4.1. даного Договору. Позичальник погоджується, повнiстю розумiє та поiнформований, що у разi невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов Договору для отримання знижки) нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою, при цьому застосування Стандартної процентної ставки без знижки, не є змiною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бiк погiршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за даним Договором здійснюється саме на умовах Стандартної процентної ставки. Застосування Зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Позичальника та правом Кредитодавця, передбаченим умовами Програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на його Сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/#Action. П.1.4.4., у разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником нарахованих процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1. цього Договору, за зниженою процентною ставкою, позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за Стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.4.1. цього Договору. 
Згідно з п.1.5 договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 10,00% від Суми кредиту, що складає: 650 грн, яку Позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю у останній день повного погашення кредиту.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 931,66%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання договору становить 896,08%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за Стандартною процентною ставкою на дату укладання Договору становить 64 948 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання Договору становить 62 738 грн (п.1.7, 1.8. Договору).
Для отримання Кредиту, Позичальник має зареєструватися на Сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, Позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта (п. 2.1 договору).
Відповідно до п.2.8 договору, Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "22"лютого 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6 500 грн на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
Вищевказаний правочин підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора: 58759, який був відправлений їй 22.02.2024 о 13:10:16 на номер телефону НОМЕР_2 та використаний останньою 22.02.2024 о 13:10:28.
Також, відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 79836 паспорт споживчого кредиту, де вказано інформацію та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування (а.с. 30-33).
У довідці ТОВ «МАКС КРЕДИТ» вказано, що з ОСОБА_1 укладено договір № 00-9638757 від 22.02.2024 ідентифікований ТОВ «МАКС КРЕДИТ», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), одноразовий ідентифікатор 58759 (а.с. 29).
Згідно інформаційної довідки ТОВ«ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» вих. № 1289/10 від 30.10.2024, ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема, у сумі 6 500 грн. 22.02.2024 на картку №  НОМЕР_1  (а.с.25, 26).
На виконання ухвали суду від 22.10.2025, АТ «ПУМБ» направлено відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_3 . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною картою за період 22.02.2024-27.02.2024 +380681260107 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Повідомлено, що по рахунку НОМЕР_3 було зарахування коштів на суму 6 500 грн від 22.02.2024. Також, згідно виписки по вказаному рахунку 22.02.2024 є зарахування на суму 6 500 грн (а.с. 109).
21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором № 00-9638757від 22.02.2024 (а.с. 82-87).
Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 00-9638757 від 22.02.2024 в сумі 35 546,08 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 6 163,75 грн, заборгованості за відсотками 29 382,33 грн (а.с. 80).
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як видно з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договору встановлено, що позичальник при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного Договору Факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024.
За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості, станом на 21.10.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «МАКС КРЕДИТ» складала 35 546,08 грн, яка складається з: 6 163,75 грн - заборгованість по кредиту; 29 382,23 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.70-73).
Разом з тим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-9638757 від 22.02.2024 у розмірі 16 506,03 грн (6 163,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 342,28 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом).
З наданим розрахунком суд погодитися не може, позивачем при обчислення загальної суми заборгованості допущено арифметичну помилку, а саме при додаванні суми заборгованості за тілом кредиту до суми заборгованості за відсотками користування кредитом, загальна вартість заборгованості складає 14 506,03. Таким чином з відповідача підлягає стягненню 14 506,03 грн (6 163,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту + 8 342,28 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом).
Судом встановлено, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконав свої зобов`язання за Договором, надавши ОСОБА_1 кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. 
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула вказаний борг в повному обсязі.
Відповідачем у відзиві на позовну заяву вказано, що за її контррозрахунком заборгованість за тілом кредиту має становити 5 513,75 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 14 841,36 грн (1 498,09 + 9 924,75 + 3 418,52), заборгованість за комісією за надання кредиту - 650,00 грн, що в загальному розмірі становить 21 005,11 грн. Тобто вказана сума є більшою ніж позовні вимоги позивача.
Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , факт відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС», протилежного суду не доведено.
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-9638757 від 22.02.2024 підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 14 506,03 грн. (6 163,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 342,28 грн. -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом), в межах позовних вимог, вказаних в заяві від 17.12.2025р.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №27860 від 13.10.2025 позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 10). 
З огляду на викладене, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги; копію Додаткової угоди № 25770793008 від 11.09.2025 до Договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію акта прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 57, 63, 64, 65-67, 68).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.
Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також ціну позову та розмір фактично задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 14, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованості за договором кредитної лінії № 00-9638757 від 22.02.2024 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 у розмірі 14 506,03 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот шість гривень 03 коп.), яка складається з: 6 163,75 грн (шість тисяч сто шістдесят три гривні 75 коп.) заборгованості за тілом кредиту та 8 342,28 грн (вісім тисяч триста сорок дві гривні 28 коп.) заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а.
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 11 березня 2026 року.

Суддя