ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/317/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/1084/25 Категорія: 304070000 	Пономар В.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкасиводоканал» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, –

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року Комунальне підприємство «Черкасиводоканал»(далі – КП «Черкасиводоканал») звернулося до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що КП «Черкасиводоканал» ЧМР надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач забезпечує надання відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 10, 17 вказаного Закону нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 ЖК України, абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою встановлений та прийнятий на облік розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання.
Всупереч вимогам законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.01.2025 у нього утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 36 222,95 грн.
Враховуючи викладене вище, позивач просив суд стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в загальній сумі 36 222,95 грн, а також витрати позивача на сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що підставою для заявлення позовних вимог позивач визначив саме показники індивідуального (розподільного) засобу обліку, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , які були покладені ним в основу розрахунку заборгованості в сумі 36 222,95 грн. Разом із тим, із доданих до позову документів убачається, що зазначений лічильник води опломбований 29.08.2014, а в подальшому 20.08.2024 демонтований і замінений новим приладом обліку. Будь-яких відомостей (актів, свідоцтв чи довідок органу, що здійснював повірку) про проходження цим засобом обліку періодичної повірки у проміжку між 29.08.2014 та 20.08.2024 позивач суду не надав.
Перевіряючи розрахунки суд виходив з того, що за наданим позивачем відомостями норма споживання води на одну особу становить 9 м?, водовідведення – 9 м?, тариф за водопостачання становить 13,848 грн за 1 м?, за водовідведення – 13,80 грн за 1 м?, абонплата за водопостачання – 11,24 грн, абонплата за водовідведення – 11,24 грн. Загальна сума оплати, що здійснена відповідачем, за розрахунками обох сторін – 16 524,71 грн.
За таких обставин суд погодився з проведеним представником відповідача розрахунком, що за 35 місяців (з березня 2022 року до січня 2025 року) підлягає нарахуванню 9 495,92 грн за водопостачання та водовідведення, за цей період оплачено – 16 524,71 грн, тобто наявна передплата в розмірі 7 028,79 грн.
Щодо посилання позивача на рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження нормативів питного водопостачання для миття автотранспорту та поливання зелених насаджень у м. Черкаси на 2022–2024 роки», яким, зокрема, установлено витрати води на поливання садів, присадибних ділянок, зелених насаджень у розмірі 5 л/кв.м./добу в період травень-серпень, суд зазначив, що не може покласти це рішення в основу визначення обсягу споживання в цьому спорі з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про площу присадибної ділянки (кількість кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому позивач не надав альтернативного розрахунку з урахуванням цього рішення виконавчого комітету.
Також суд відхилив доводи позивача про необхідність нарахувань, виходячи з проживання у будинку п`яти осіб, оскільки ці обставини не підтверджені жодним належним і допустимим доказом. Наявні ж у справі відомості підтверджують лише реєстрацію за відповідною адресою самого ОСОБА_1 , тому при визначенні обсягу спожитих послуг суд виходить із однієї зареєстрованої особи, а доводи позивача про необхідність розрахунку показників на п`ятьох осіб визнає необґрунтованими.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, КП «Черкасиводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухваленим з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просило його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачеві обставина про проведення повірки лічильника 27.07.2018 року була відома, що підтверджується інформацією в Акті пере пломбування від 20.08.2024 року в графі «дата повірки» у рядку першому щодо лічильника КВ-1,5 Луцьк №4329722, який знімався з обліку.
У зв`язку із законодавчими змінами, які відбулися внаслідок запровадження воєнного стану наступний строк повірки лічильника відповідача мав відбутися 08.07.2023 року. Однак, позивач повідомлення про необхідність повірки лічильника на адресу відповідача не надсилав. Заміна лічильника 20.08.2024 року відбулася за ініціативою відповідача.
Заперечення представника відповідача, що при розпломбуванні лічильника КВ 1,5 Луцьк №4329722 була відсутня пломба, оскільки її номер не зазначений в Акті розпломбування, не відповідає дійсності. Факту пошкодження пломби не виявлено, відключення відповідача від систем централізованого водопостачання не здійснювалось, акт про самовільне приєднання не складався, плата за пропускною спроможністю водопровідного вводу не нараховувалась. Відсутність запису про номер пломби лічильника КВ 1,5 Луцьк №4329722 в Акті розпломбування/опломбування від 20.08.2024 року пояснюється тим, що лічильник (разом з пломбою) знімався з абонентського обліку. Акт від 20.08.2024 року підписаний відповідачем без зауважень та не оскаржувався.
Щодо розрахунку за нормами споживання, то при здійсненні розрахунку враховано, що за спірною адресою зареєстрована 1 особа, проте фактично проживає 5 осіб.
Вказує, що оскільки КП «Черкасиводоканал» не повідомляло відповідача про настання терміну повірки, відсутні підстави за спірний період проводити нарахування за встановленими нормативами споживання. Крім того, споживачем визнавався облік та розрахунок за надані послуги згідно показників лічильника та до червня 2024 року повністю оплачувався відповідачем.
Жодного звернення від відповідача щодо неточності показників лічильника, щодо виведення його з ладу, чи претензій на кількість та якість наданих послуг, згідно ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не надходило.
Звернуто увагу суду на постанову Верховного суду від 10.06.2020 у справі №242/3451/17-ц, у якій зазначено наступне: «Нарахування плати за особовим рахунком з простроченим строком повірки засобів обліку за нормами водоспоживання суперечить вимогам закону, зокрема, ст.. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктам 10, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно яких справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, крім випадків виявлення несправності засобів обліку води, що не підлягає усуненню».
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Клименко О.С. зазначає, що судове рішення відповідає вимогам обгрунтованості та законності. 
Вказує, що у відповіді на адвокатський запит від 16.09.2025 року №4174/26 заначено про те, що про проведення повірки лічильника води №4329722 27.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 споживачем не повідомлялося, документів про її здійснення підприємству не подавалося. Така інформація повністю суперечить доводам апеляційної скарги.
Матеріали справи №712/1084/25 не містять жодного документу самостійної фіксації показів лічильника №4329722 позивачем з 2014 року, які і не містять жодного акту про не допуск у разі неможливості потрапити на територію споживача для зняття показів.
Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.
Згідно з відповіддю № 1074208 від 29.01.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги з водопостачання та водовідведення протягом усього спірного періоду.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2025 № 408860503 відповідач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за якою рахується вказана заборгованість.
Отже, відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал» ЧМР за вказаною вище адресою.
Також установлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, неукладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати цих послуг.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.
За адресою АДРЕСА_1 встановлено та прийнято на облік розподільний засіб обліку (лічильник), який опломбовано 29.08.2014. У подальшому 20.08.2024 встановлено новий лічильник, який також опломбовано. Відомості щодо проходження повірки лічильника у період з 29.08.2014 до 20.08.2024, тобто до заміни лічильника відсутні.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно із ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).
Статтями 7, 8 цього ж Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
За змістом ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 вказаного Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.
У п. 9 ч. 1 ст. 1 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.
Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» лічильники води віднесено до засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці.
У наказі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 № 1747 міжповірочний інтервал лічильників води становить 4 роки.
Процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду (далі - засоби вимірювальної техніки), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку урегульовано Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474.
Зокрема, п. 7 вказаного Порядку передбачено, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.
У той же час цією нормою закріплено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до пункту 10 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, передбачено, що визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору, зокрема за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору.
Пунктом 20 Правил визначено, що комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води.
Споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води (пункт 22 Правил).
Підпунктом 3 п. 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані) починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.
Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02 листопада 2017 року № 1344, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18) міститься правовий висновок про те, що саме виконавець послуги несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у будинку споживача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.
Таким чином, контроль за проведенням періодичної повірки, обслуговування засобів обліку води у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж повинен здійснюватися виконавцем зазначених послуг. При цьому оплата за повірку лічильника здійснюється споживачем.
З матеріалів справи установлено та сторонами не заперечується, що за адресою АДРЕСА_1 був встановлений лічильник обліку водопостачання КВ-1,5 Луцьк № 4329722.
У Акті від 20 серпня 2024 року визначено показник лічильника при його знятті 3122 м. куб. Даний Акт підписаний як контролером КП «Водоканал», так і споживачем ОСОБА_1 .
Законодавчо установлений міжвірочний інтервал лічильника води – 4 роки.
Доказів проведення повірки лічильника у 2018 році сторонами надано не було.
Останній показник лічильника, який був переданий споживачем у березні 2022 року становить 1366 куб. м. 
В подальшому показники лічильника ним не передавалися та нарахування здійснювалися надавачем послуг відповідно до норм споживання.
Відповідно до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01 березня 2022 року споживач зобов`язаний, зокрема, надавати виконавцю показання вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання послуги з централізованого водопостачання в приміщенні споживача, в порядку та строки, визначені цим договором (підпункт 7 пункт 40 Договору).
Сторона відповідача зазначає, що передача показників лічильника фактично не відбувалася у зв`язку з відсутністю його повірки, та крім того, зауважують про некоректність нарахування обсягів наданих послуг за нормами споживання, у зв`язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрований лише відповідач.
У той же час, позивачем не заперечується та обставина, що КП «Водоканал» не повідомляло споживача належним чином про необхідність проведення повірки лічильника води.
Як було зазначено вище, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки (частина 4 статі 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третої судової палати касаційногоо цивільного суду від 22 лютого 2023 року у справі №759/23657/20, зазначено наступне: «… за наявності у квартирі засобу обліку гарячої води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню.
Не проведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача».
Колегія суддів з урахуванням наведеного доходить висновку, що саме КП «Водоканал» повинен був забезпечити повірку лічильника води споживача з урахуванням міжвірочних інтервалів і саме позивач має нести відповідальність у разі некоректного відображення показників.
Повертаючись до досліджених судом обставин у даній справі, слід врахувати, що споживач не виконував свого обов`язку щодо передання показів лічильника води, із скаргами на обсяги та якість послуг, щодо їх некоректного нарахування не звертався.
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що, у зв`язку з наявністю засобу обліку води у будинковолодінні відповідача, нарахування послуг необхідно проводити за показами лічильника.
При цьому, колегія суддів ще раз зауважує, що відповідальність та негативні наслідки внаслідок його невчасної повірки покладено на виконавця послуг, а не на споживача.
Тобто у будь-якому випадку споживач мав передавати показники та здійснювати оплату саме по їх показам.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконував, а тому при заміні лічильника були зняті показники, що відображено в Акті від 20 серпня 2024 року та який підписаний ним, та при перевірці здійснених оплат в період з отримання останнього показника, позивачем виявлена недоплата на суму 36 222,95 грн.
Колегією суддів перевірено розрахунок заборгованості та встановлено, що у ньому враховано об`єми водопостачання та водовідведення, які були відображені в розрахунку та оплачені відповідачем, а тому розмір боргу визначено вірно.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням норм матеріального права та неповним з`ясуванням усіх обставин у даній справі.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., при зверненні до суду із апеляційною скаргою у розмірі 4542,00 грн. 
З ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7570,00 грн.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Черкасиводоканал» - задовольнити.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Комунального підприємства «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» заборгованість за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 36222,95 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» судовий збір у розмірі 7570,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді: