ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 лютого 2026 року 	Справа № 280/10249/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
20.11.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування позивача на військовому обліку;
зобов`язати відповідача внести відомості до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування позивача на військовому обліку.
Ухвалою суду від 25.11.2025 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 22.01.2026 вжито заходів витребування доказів по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.07.2024 він оновив свої військово-облікові дані, проте у вересні 2025 року при спробі отримати військово-обліковий документ через застосунок «Резерв +» отримав повідомлення про помилку у вигляді відсутності даних позивача у системі. Позивач зазначає, що він у жовтні 2025 року звернувся до відповідача з листом про включення даних про нього до реєстру щодо перебування на військовому обліку. Позивач зазначає, що відповідач не вніс інформацію щодо нього до Реєстру чим допустив протиправну бездіяльність. З урахуванням викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач проти задоволенні позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що згідно даних Єдиного електронного реєстру військовозобов`язаних « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває. 25.09.2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є діючим військовослужбовцем, ІНФОРМАЦІЯ_4 не має можливості взяти останнього на військовий облік. Також, відповідач вказував на те, що взяття на військовий облік громадян відбувається на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ при особистій присутності за наявності паспорту громадянина України та військово-облікового документу. До позовної заяви позивач не долучив військово-обліковий документ та не зазначив чому саме ІНФОРМАЦІЯ_4 є відповідачем по справі. Відповідач зазначає, що позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 особисто не приходив, норми діючого законодавства, за яких особа береться на військовий облік позивачем не виконані. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Так, позивач звертаючись до суду з даним позовом вказував на те, що відповідачем протиправно не вживаються заходи щодо його взяття на військовий облік шляхом внесення відповідної інформації до Реєстру.
Відповідно ч.1 ст.14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей.
Згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Частиною 6 статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які не стали на військовий облік призовників у період, зазначений в абзаці першому частини третьої цієї статті, беруться на військовий облік призовників лише після особистого прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу.
Згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України: з військового обліку військовозобов`язаних: які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти.
Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивача не може бути взято на військовий облік військовозобов`язаних оскільки 25.09.2024 позивач ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, ІНФОРМАЦІЯ_4 не має можливості взяти останнього на військовий облік.
Судом з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду адміністративної справи було витребувано докази по справі, а саме витребувано:
від ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) докази по справі, а саме: інформацію про те чи перебував ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК); інформацію чи приймалось ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) рішення (наказ) про мобілізацію громадянина ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), якщо так – надати засвідчену копію відповідного рішення (наказу), а також інформацію про військову частину до якої ОСОБА_1 направлено для проходження військової служби;
від Військової частини НОМЕР_1 докази по справі, а саме: інформацію про те чи прибував для проходження військової служби громадянин ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), чи приймались рішення про його зарахування до списків особового складу військової частини, якщо так надати засвідчену копію відповідного наказу командира військової частини; також, у разі якщо громадянин ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) припинив проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 вказати відповідну причину та надати відповідне документальне підтвердження.
На виконання вимог ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) повідомив суд про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) на військову службу не призивався. Також, зазначено, що 03.09.2024 на військовий облік військовозобов`язаних осіб 4го відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) був взятий ОСОБА_2 , який 25.09.2024 був призваний на військову службу під час мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 .
Також, на виконання вимог ухвали суду командування ВЧ НОМЕР_1 повідомило суду, що ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби не прибував, рішення про його зарахування до списків особового складу військової частини не приймались. Також, зазначено, що 25.09.2024 посадовими особами 4го відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 (ШАЦЬК) було доставлено для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_2 .
За таких обставин, твердження відповідача про те, що ОСОБА_3 має статус військовослужбовця спростовується матеріалами справи, оскільки за отриманою судом інформацією на військову службу була призвана інша особа, а саме ОСОБА_4 .
Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що ведення Реєстру включає: внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами.
Суд зазначає, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), що внесення виправлень у Реєстрі, проте відповідачем заява позивача не була розглянута та відповідні зміни до Реєстру внесено не було, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності.
При цьому, суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не наведено жодних підстав за яких відносно позивача не може бути внесено відомості до Реєстру щодо перебування його на обліку, як військовозобов`язаного. Водночас, відповідно до скріншоту з застосунку «Резерв +», який міститься у матеріалах справи, судом встановлено, що відносно позивача в Реєстрі містився запис про його військовий облік, як військовозобов`язаного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-262 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 внести відомості до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова