УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/677/25 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М. 
Категорія 41 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Борисюка Р.М.,
суддів Галацевич О.М., Павицької Т.М.,
з участю секретаря 
судового засідання Лугини О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 283/677/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Хворост Дарії Михайлівни на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Саланди О.М. у місті Малині,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», Товариство, позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_1 на їх користь заборгованість:
- за договором позики №2794865 в розмірі 28 400,00 грн., з яких: 6 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 21 600,00 грн сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №79536637 в розмірі 26 802,26 грн, з яких: 7 299,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 19 503,26 грн сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №6522220 в розмірі 21 965,00 грн, з яких: 4 900,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 187,50 грн сума заборгованості за відсотками, 525 грн заборгованість за комісією та 1 352,50 грн сума заборгованості за неустойкою;
- за кредитним договором №41066-12/2023 в розмірі 12 375,00 грн., з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 875,00 грн сума заборгованості за відсотками;
- за договором позики №47106-02/2024 в розмірі 21 175,00 грн., з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 675,00 грн сума заборгованості за відсотками; 
- за договором позики №46262-02/2024 в розмірі 12 000,00 грн., з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 9 000,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Всього просив стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 122 717,26 грн.
В обґрунтування позову зазначав, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №2794865.
Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилась на сайті https://clickcredit.ua/informaciym з повного інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики).
А також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciym (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі, (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
14 червня 2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №29 від 19 серпня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 28 400,00 грн, з яких:- 6 800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0.00 грн - сума заборгованості за пенею.
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором позики №2794865 в розмірі 28 400,00 грн, з яких:- 6 800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0.00 грн - сума заборгованості за пенею.
05 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №79536637.
Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повного інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики).
А також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі, (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики).
Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №27 від 19 липня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 802,26 грн, з яких: - 7 299,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 503,26 грн - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн - сума заборгованості за пенею.
Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором позики №79536637 в розмірі 26 802,26 грн, з яких: - 7 299,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 503,26 грн - сума заборгованості за відсотками.
16 лютого 2024 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6522220.
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісного кредиту з метою отримання кредиту.
Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, з реквізитами, зазначеними у п.2.1 Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного договору, відповідач також підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №1 від 30 липня 2024 року до Договору факторингу №30072024/2 від 30 липня 2024 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21965грн, з яких: 4 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 5187,50 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 525грн -заборгованість за комісією за надання кредиту; 1 352,50 грн - сума заборгованості за неустойкою(штраф, пеня). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30 липня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
26 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 41066-12/2023.
19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19 вересня 2024 року до Договору факторингу №19092024 від 19 вересня 2024 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 375,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 875,00 грн - сума заборгованості за процентами; 0 грн - сума заборгованості по штрафним санкціям. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 вересня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
28 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 47106-02/2024.
20 червня 2024 року, між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 20 червня 2024 року до Договору факторингу №20062024від 20 червня 2024 року, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 175,00 грн., з яких:5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 675,00грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20 червня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
27 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 46262-02/2024.
20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до Договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 000,00 грн, з яких:3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості по штрафним санкціям. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20 серпня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Хворост Д.М. подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права.
Представник просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити в повному обсязі. Також просила стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме 5 000 грн – витрати на правничу допомогу та 3 633, 6 грн витрат із сплати судового збору, що разом становить 8 633,6 грн.
Щодо договору позики №2794865 від 13 лютого 2024 року представник відповідача зазначає, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №2794865, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого, Товариство передає останній у власність грошові кошти в розмірі 8000 грн., строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути позику 14.03.2024 та сплатити 2.70% за понадстрокове користування позикою в порядку та умовах, визначених даним договором. 
Орієнтовна загальна вартість позики складає 9200,00 грн. 
Відповідно до п.1. Договору позики, Позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника.
Вказує, що матеріали справи не мають доказів того, що первісний кредитор перерахував суму позики на рахунок позичальника.
Крім того, позивачем не надано суду розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , складеного ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 
Натомість позивачем надано документ під назвою «Розрахунок заборгованості за договором позики №2794865 від 13.02.2024, за період з 19.08.2024 по 31.01.2025» з якого убачається, що заборгованість відповідачки становить 28400,00 грн з яких 6800,00 грн – сума основного зобов`язання і 21600 грн – відсотки. 
Розрахунок не має відомостей про дату та суму видачі кредиту. За весь період розрахунку з 19.08.2024 по 31.01.2025 сума боргу зазначена в розрахунку не змінюється, принцип нарахування та логіка нарахування боргу не прослідковується, не зазначається відсоткова ставка за якою проведено розрахунок. 
Зазначає, що строк кредитування сплинув 14 березня 2024 року, а відсотки нараховані з 19 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року, що не входить в строк кредитування, а відтак за вказаний період неможна стягнути відсотки.
Звертає увагу суду на те, що договір факторингу датований 14 червня 2021 року, а договір позики датовано 06 лютого 2024 року, відповідно клієнт та фактор були позбавлені можливості укласти в 2021 році договір факторингу, предметом якого було б право грошової вимоги за договором, якого ще не було укладено.
Стверджує, що договір факторингу є неукладеним відносно прав вимог за договором позики №79517226 від 06 лютого 2024 року. Додаткові угоди №2 від 28.07.2021, №29 від 20.06.2024 до договору факторингу не вносили змін до предмету договору, а відтак предмет договору є незмінним з дати укладення, тобто з 2021 року, і не міг стосуватися договорів, які будуть укладені в 2024 році.
Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №2794865, а судом першої інстанції неправильно досліджені докази та помилково встановлені факти наявності боргу відповідача перед позивачем які не відповідають обставинам справи та не підтвердженні належними доказами.
Щодо договору позики №2776398 від 31 січня 2024 року представник відповідача зазначає, що 05 лютого 2024 року між ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №79536637, який підписано сторонами за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого, ТОВ передає останньому у власність грошові кошти в розмірі 9000 грн., строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути позику 05.03.2024 та сплатити 0,63% в день в порядку та умовах, визначених даним договором. Орієнтовна загальна вартість позики складає 10701,00 грн. 
Матеріали справи не мають доказів того що первісний кредитор перерахував суму позики на рахунок позичальника. 
Позивачем надано документ під назвою «Розрахунок заборгованості за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року, за період з 19 липня 2024 року по 31 січня 2025 року» складений ТОВ «ФК «ЄАПБ», який не містить відомостей про дату, час, порядок обрахунку основного боргу та процентів, а фактично являє собою довідку про розмір заборгованості ОСОБА_1 .
Вважає такий розрахунок заборгованості є неналежним і недопустимим доказом у справі. 
Також зазначає, що розрахунок вчинений поза строками кредитування які погодженні договором з 05 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року, а розрахунок вчинено за період з 19 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року. 
Відповідно до цього розрахунку заборгованості за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року за період з 19 липня 2024 року по 31 січня 2025 року, який наданий позивачем, заборгованість відповідачки становить 26 802,26 грн, з яких 7 299,00 грн – сума основного зобов`язання і 19 503,26 грн – відсотки. 
Крім того, розрахунок не має відомостей по дату та суму видачі кредиту. 
За весь період розрахунку з 19 липня 2024 року по 31 січня 2025 року сума боргу зазначена в розрахунку не змінюється, принцип нарахування та логіка нарахування боргу не прослідковується, не зазначається відсоткова ставка за якою проведено розрахунок. 
Строк кредитування сплинув 05 березня 2024 року, а відсотки нараховані з 19 липня 2024 року по 31 січня 2025 року, що не входить в строк кредитування, а відтак вважає, що за вказаний період неможна стягувати відсотки.
Звертає увагу суду на те, що договір факторингу датований 14 червня 2021 року, а договір позики датовано 05 лютого 2024 року, відповідно клієнт та фактор були позбавлені можливості укласти в 2021 році договір факторингу предметом якого було б право грошової вимоги за договором якого ще не було укладено. 
Вважає, що договір факторингу є неукладеним відносно прав вимог за договором позики №79536637 від 05.02.2024.
Також сторона відповідача звертає увагу суду на те, що договір факторингу датований 14 червня 2021 року, а договір позики датовано 31 січня 2024 року, відповідно клієнт та фактор були позбавлені можливості укласти в 2021 році договір факторингу, предметом якого було б право грошової вимоги за договором, якого ще не було укладено. 
Договір факторингу є неукладеним відносно прав вимог за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року. 
Додаткова угоди №31 від 19 липня 2024 року до договору факторингу не вносила змін до предмету договору, а відтак предмет договору є незмінним з дати укладення, тобто з 2021 року, і не міг стосуватися договорів, які будуть укладені в 2024 році.
Договір про споживчий кредит №6522220 від 16 лютого 2024 року було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, тому нарахування позивачем суми заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у розмірі 1352,50 грн є безпідставним. 
Щодо кредитного договору №41066-12/23 від 26 грудня 2023 року представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції встановлено що 26 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №41066-12/23.
Відповідно до його умов ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язувалось надати 26.12.2023 ОСОБА_1 кредит в сумі 5500 грн. строком на 120 днів тобто до 23 квітня 2024 року під 2,5 % в день, а ОСОБА_1 зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (п.1.1., 1.2, 1.4.1., 1.5).
Позивач не довів належним чином факт перерахування відповідачці коштів. 
Лист від платіжної системи від 30.01.2025 за вих. №3466_250130165601 не є належним доказом, який підтверджує перерахунок коштів. 
Даний доказ не має ні прізвища імені по батькові особи якій було вчинено переказ ні призначення платежу який би вказував, що це кредит за договором №41066-12/20023. 
Зазначає, що позивачем не доведено, що первісний кредитор надав кредит відповідачці 26 грудня 2023 року в сумі 5500 грн, строк кредитування сплинув 23 квітня 2024 року, але відсотки нараховані за період з 26 грудня 2023 року по 19 вересня 2024 року, тобто поза межами строку кредитування, а відтак ні тіло кредиту ні відсотки не підлягають до стягнення.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №41066-12/23 від 26 грудня 2023 року за період з 26 грудня 2023 року по 19 вересня 2024 року, який наданий позивачем, заборгованість відповідачки становить 12 375,00 грн, з яких 5500 грн – сума основного зобов`язання і 9625 грн – відсотки. Розрахунок не має відомостей про дату та суму видачі кредиту. 
За весь період розрахунку з 26 грудня 2023 року по 19 вересня 2024 року, принцип нарахування та логіка нарахування боргу не прослідковується, відсоткова ставка розрахунку не зазначається.
Вказує, що строк кредитування завершився 23 квітня 2024 року. І нарахування відсотків за період з 24 квітня 2024 по 19 вересня 2024 року – є безпідставним та таким, що суперечать закону та умовам договору позики.
Щодо договору факторингу №19092024 від 19 вересня 2024 року представник відповідача зазначає, що в якості доказу переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року, позивач надав до матеріалів справи фрагменти договору факторингу №19092024 укладеного 19 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом з однієї сторони та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, з іншої сторони.
В якості підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитними договорами: №41066-12/2023 від 26.12.2023, представник позивача надає витяг від 19.09.2024 з реєстру боржників до Договору факторингу №19092024 від 19.09.2024. 
Вважає, що суд першої інстанції не мав приймати до уваги в якості належного та достовірного доказу витяг, так як він сформований представником позивача та не має підписів представників сторін договору – фактора і клієнта.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №41066-12/2023 від 26.12.2023. 
Відсутні докази, які б підтверджували видачу кредиту відповідачу. 
Крім того, відсотки нараховані за період з 26.12.2023 по 19.09.2024, що знаходиться поза межами строку кредитування, який завершився 23 квітня 2024 року.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, стягнув відсотки за період, який позивач у своїх вимогах не заявляв. Це є порушенням процесуальних норм, оскільки суд не має права виходити за межі заявлених вимог.
Щодо кредитного договору №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року представник відповідача зазначає, що 28 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №47106-02/24. 
Позивач не довів належним чином факт перерахування відповідачці коштів. 
Лист від платіжної системи від 30.01.2025 за вих. №3466_250130165602 не є належним доказом, який підтверджує перерахунок коштів. 
Даний доказ не має ні прізвища імені по батькові особи якій було вчинено переказ ні призначення платежу який би вказував, що це кредит за договором №41066-12/20023.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №47106-02/2024 від 28.02.2024 за період з 28.02.2024 по 20.06.2024, який наданий позивачем, заборгованість відповідачки становить 21175,00 грн. з яких 5500 грн. – сума основного зобов`язання і 15675 грн. – відсотки. Розрахунок не має відомостей по дату та суму видачі кредиту.
Щодо договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року представник відповідача вказує, що в якості доказу переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №47106-02/2024 від 28.02.2024, позивач надав до матеріалів справи фрагменти договору факторингу №20062024 укладеного 20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом з однієї сторони та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, з іншої сторони.
В якості підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року, представник позивача надає витяг від 20 червня 2024 року з реєстру боржників до Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року.
Суд не мав приймати до уваги в якості належного та достовірного доказу витяг, так як він поданий з порушенням частини 2 статті 95 ЦПК України, витяг сформований лише представником позивача та не має підписів представників сторін договору – фактора і клієнта. 
Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року.
Судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення, щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року.
Щодо кредитного договору №46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року представник відповідача зазначає, що 27 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №46262-02/2024. 
Позивачем не доведено, що первісний кредитор надав кредит відповідачці 27 лютого 2024 року в сумі 3000 грн, строк кредитування сплинув 26 червня 2024 року, але відсотки нараховані за період з 27 лютого 2024 року по 20 серпня 2024 року відповідно нарахування відсотків починаючи з 21 серпня 2024 року є необґрунтованим. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року за період з 27.02.2024 по 20.08.2024, який наданий позивачем, заборгованість відповідачки становить 12 000,00 грн, з яких: 3000 грн – сума основного зобов`язання і 9000 грн – відсотки. 
Розрахунок не має відомостей по дату та суму видачі кредиту. 
За весь період розрахунку з 27 лютого 2024 року по 20 серпня 2024 року сума боргу зазначена в розрахунку не змінюється, принцип нарахування та логіка нарахування боргу не прослідковується, відсоткова ставка розрахунку не зазначається.
Щодо договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року представник відповідачки вказує, що в якості доказу переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №46262-02/2024, позивач надав до матеріалів справи фрагменти договору факторингу №20082024 укладеного 20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом з однієї сторони та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором, з іншої сторони.
В якості підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №46262-02/2024, представник позивача надає витяг від 20 серпня 2024 року з реєстру боржників до Договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року. 
Суд не мав приймати до уваги в якості належного та достовірного доказу витяг, так як він поданий до суду з порушенням частини 2 статті 95 ЦПК України, витяг сформований лише представником позивача та не має підписів представників сторін договору – фактора і клієнта. 
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №46262-02/2024, а судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення, щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості» за кредитним договором №46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін і розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_1 за відсутності представника Товариства.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Хворост Д.М. подала заяву про розгляд справи без її участі та відповідачки, апеляційну скаргу підтримує повністю та просить її задовольнити.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка отримавши обумовлені у кредитних договорах суми, належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню із позичальника на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Перевіряючи оскаржуване рішення місцевого суду в межах заявлених вимог позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №2794865 від 13 лютого 2024 року.
Встановлено, що 13 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 2794865, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов вказаного Договору відповідачці було надано кредит у розмірі 8 000 грн. Строк кредитування 30 днів. Дата погашення кредиту 14 березня 2024 року, процентна ставка, відсотків річних 2,50% в день (том 1 а.с. 13-15).
Згідно додатку № 1 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який є невід`ємною частиною до договору позики № 2794865 від 13 лютого 2024 року сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту – 13.02.2024, дата повернення кредиту – 14.03.2024, кількість днів у розрахунковому періоді – 30 днів (том 1 а.с. 16).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 17-19).
Крім того, 28 липня 2021 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21, відповідно до якої внесено зміни до п.1 договору. 
А 13 червня 2022 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №7 до договору факторингу №14/06/21, відповідно до якої строк дії договору продовжено на 12 місяців. Також передбачена пролонгація договору (том 1 а.с.20-21).
19 серпня 2024 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №34 до договору факторингу №14/06/21. 
Відповідно до умов договору факторингу та зазначених додаткових угод до нього позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за договором позики № 2794865 від 13 лютого 2024 року.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та акту прийому-передачі реєстру боржників №29 від 19 серпня 2024 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №2794865 від 13 лютого 2024 року в розмірі 28 400 ,00 грн, з яких 6 800,00 грн - заборгованість за основним боргом та 21 600,00 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с. 23-24).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №2794865 від 13 лютого 2024 року убачається, що станом на 31 січня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 28 400 ,00 грн, з яких 6 800,00 грн - заборгованість за основним боргом та 21 600,00 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с.25).
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №79536637 від 05 лютого 2024 року.
05 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 79536637, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачці було надано кредит у розмірі 9 000,00 грн, строк кредитування 30 днів, дата погашення кредиту 05 березня 2024 року, процентна ставка, відсотків річних 2,5% в день (том 1 а.с 26-28).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 30-32).
19 липня 2024 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №14/06/21. Відповідно до умов договору факторингу та зазначених додаткових угод до нього позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79536637 від 05 лютого 2024 року (том 1 а.с. 33).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та акту прийому-передачі реєстру боржників №27 від 19 липня 2024 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року в розмірі 26 802,26 грн, з яких 7 299,00 грн - заборгованість за основним боргом та 19 503,26 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с. 34-35).
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року убачається, що станом на 31 січня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 26 802,26 грн, з яких 7 299,00 грн - заборгованість за основним боргом та 19 503,26 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с.36).
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно частини 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. 
Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.
Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. 
Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22).
Так, стаття 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до статті 81 ЦПК України.
Суд же тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Так, відповідно з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, має бути доведеним надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Суду не надано жодного доказу, що свідчив би про факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов договору №79536637 від 05 лютого 2024 року, в сумі 9 000,00 грн., від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов договору № 2794865 від 13 лютого 2024 року, в сумі 8 000,00 грн.
Тому, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» суми заборгованості за договорами позики №2794865 від 13 лютого 2024 року в розмірі 28 400,00 грн та за №79536637 від 05 лютого 2024 року в розмірі 26 802,26 грн, що разом становить 55 202,26 грн, оскільки матеріалами справи не підтверджено та не доведено перерахування відповідачці грошових коштів за вказаними кредитними договорами.
Матеріали справи не містять виписки з рахунку особи, як і не містять доказів видачі в будь-який спосіб кредитних коштів чи факт використання відповідачкою кредитних коштів за договорами №2794865 від 13 лютого 2024 року та №79536637 від 05 лютого 2024 року.
Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за кредитним договором, який складений представником позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставним, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.
Крім того, судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.
У зв`язку із не наданням позивачем доказів перерахування відповідачу кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про надання кредиту, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, суд не знаходить правових підстав для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договорами №2794865 від 13 лютого 2024 року та №79536637 від 05 лютого 2024 року є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №6522220 від 16 лютого 2024 року.
Із матеріалів справи слідує, що 16 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 6522220, відповідно до умов вказаного Договору відповідачці було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, строк кредитування 345 днів. Дата погашення кредиту 26 січня 2025 року.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами. 
Приймаючи умови Кредитного Договору, позичальник також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та Фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті Фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 5.1 договору).
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника (том 1 а.с. 42-43).
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти цей договір (заява №6522220) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». Вона підписала кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) 597236.
Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 345 днів з 16.02.2024; термін (дата) повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (дата платежу) 26.01.2025.
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 34 287,50 грн в грошовому виразі.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 39 287,50 грн (п. 1.5 договору)
Комісія за надання кредиту 575,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.5.1 договору).
Проценти за користування кредитом: 33 712,50 грн (п. 1.5.3 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до платіжного доручення №123140855 від 16 лютого 2024 року на карту НОМЕР_1 ОСОБА_1 16.02.2024 перераховано грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. Призначення платежу: кошти згідно договору 6522220 (том 1 а.с. 53).
Згідно копії додатку №1 до договору про споживчий кредит № 66522220 від 16.02.2024, ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором (том 1 а.с. 47 зворот, а.с. 48).
Відповідно до копії додатку №2 до договору про споживчий кредит №6522220 від 16.02.24 - заяви на отримання кредиту, ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Мілоан» з проханням надати їй кредит в сумі 5 000,00 грн, загальний строк кредитування: 345 днів, процента ставка протягом першого розрахункового періоду – 547,50% річних; процентна ставка протягом решти строку кредитування – 912,50% річних; комісія за надання кредиту – 11,50% від суми кредиту. Періодичність здійснення платежів: в перший період 15 днів, далі кожні 15 днів згідно графіку платежів. Розмір періодичного платежу: згідно графіку платежів. Платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: VISA DEBIT CLASSIC НОМЕР_1 . Банк, що випустив картку: НОМЕР_2 (том 1 а.с. 48 зворот).
Згідно копії додатку № 3 до договору про споживчий кредит №№6522220 від 16.02.24 ОСОБА_1 надала контактні дані для взаємодії за кредитним договором номери телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (том 1 а.с. 49).
Крім того, відповідачкою підписано Паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора 862782), в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (том 1 а.с. 50-52).
30 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №30072024/2, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 55-56).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників №1 від 30 липня 2024 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (том 1 а.с. 57).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 30 липня 2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за Договором № 6522220 у розмірі 21 965,00 грн, з яких 4 900,00 грн - заборгованість за основним боргом, 15 487,50 грн - заборгованість за процентами, 525 грн комісії, 1 352,50 – неустойки (том 1 а.с. 58).
Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 на погашення процентів по кредиту сплачено 02.03.2024 у розмірі 1 125,00 грн та на погашення комісії за надання кредиту у розмірі 25,00 грн; на погашення тіла кредиту сплачено 18.03.2024 у розмірі 100,00 грн., на погашення сплати процентів по кредиту у розмірі 1 875,00 грн та на погашення комісії за надання кредиту сплачено 25,00 грн (том 1 а.с.59-61).
Таким чином, заборгованість за договором №6522220 в розмірі 21 965,00 грн, яка стягнута судом першої інстанції є доведеною та обґрунтованою.
Щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року, № 46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року та №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року.
Встановлено, що 26 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 41066-12/2023, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W0266.
Згідно п.1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 26.12.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 23.04.2024.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4441-11хх-хххх-6235, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (том 1 а.с. 69-71).
Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №41066-12/2023 від 26.12.2023 , ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W0266 (том 1 а.с. 72,73 зворот).
Відповідачкою також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (том 1 а.с. 74).
Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_250130165601 від 30.01.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 26.12.2023 13:05:09 на суму 5 500,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 324869092 (том 1 а.с. 77).
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 41066-12/2023 від 26.12.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12 375,00 грн. з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 6 875,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 83-84).
19 вересня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19092024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 78-80).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 19 вересня 2024 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Аванс кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (том 1 а.с. 81).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 19 вересня 2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 41066-12/2023 у розмірі 12 375,00 грн, з яких 5 500,00 грн - заборгованість за основним боргом, 6 875,00 грн - заборгованість за процентами (том 1 а.с. 82).
Крім того, 27 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 46262-02/2024.
Згідно п.1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 27.02.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.06.24.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4441-11хх-хххх-6235, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (том 1 а.с. 100-102).
Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №46262-02/2024 від 27.02.2024, ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W0857 (том 1 а.с. 103 та 103 зворот).
Відповідачкою також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (том 1 а.с. 104-105).
Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250130165601 від 30.01.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.02.2024 14:45:06 на суму 3 000,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 349062678 (том 1 а.с. 106).
Згідно розрахунку заборгованості за Договором №46262-02/2024 від 27.02.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12 000,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 9 000,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 112-113).
20 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 107-109).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 20 серпня 2024 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Аванс кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (том 1 а.с. 110).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 20 серпня 2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 46262-02/2024 у розмірі 12 000,00 грн, з яких 3 000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 9 000,00 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с. 111).
28 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 47106-02/2024.
Згідно п.1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 28.02.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 28.03.24.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Пунктом 1.6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4441-11хх-хххх-6235, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (том 1 а.с. 86-88).
Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №47106-02/2024 від 28.02.2024, ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W5218 (том 1 а.с. 89,90 зворот).
Відповідачкою також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (том 1 а.с. 90-91).
Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3466_250130165602 від 30.01.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 28.02.2024 09:15:08 на суму 5 500,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 349376955 (том 1 а.с. 92).
Згідно розрахунку заборгованості за Договором №47106-02/2024від 28.02.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 21 175,00 грн, з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 15 675,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 89, та зворот а.с. 89).
20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20062024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (том 1 а.с. 93-95).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 20 червня 2024 року підтверджує факт переходу від ТОВ «Аванс кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (том 1 а.с. 96).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 20 червня 2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 47106-02/2024 у розмірі 21 175,00 грн, з яких 5 500,00 грн - заборгованість за основним боргом, 15 675,00 грн - заборгованість за відсотками (том 1 а.с. 97).
Враховуючи вище зазначені договори факторингу, які були укладені між ТОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до яких ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за кредитними договорами №41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року, № 46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року та №47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року.
Відповідно до реєстру боржників та актів прийому-передачі реєстру боржників вище зазначених Тз ОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами:
-№ 41066-12/2023 від 26.12.2023 в розмірі 12 375,00 грн. з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 6 875,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 83-84);
-№ 46262-02/2024 від 27.02.2024 в розмірі 12 000,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 9 000,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 112-113);
-№ 47106-02/2024 від 28.02.2024 в розмірі 21 175,00 грн, з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 15 675,00 грн – сума заборгованості по відсоткам (том 1 а.с. 89, та зворот а.с. 89).
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 41066-12/2023 від 26.12.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12 375,00 грн. з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 6 875,00 грн – сума заборгованості по відсоткам.
Згідно розрахунків заборгованості за Договором № 46262-02/2024 від 27.02.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12 000,00 грн, з яких: 3 000,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 9 000,00 грн – сума заборгованості по відсоткам та за Договором №47106-02/2024від 28.02.2024 року відповідачка має заборгованість в розмірі 21 175,00 грн, з яких: 5 500,00 грн – сума заборгованості за кредитом та 15 675,00 грн – сума заборгованості по відсоткам.
Доказів погашення тіла кредиту по вище зазначеним договорам матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором 41066-12/2023 від 26.12.2023 в сумі 5 500,00 грн та за кредитними договорами 46262-02/2024 від 27.02.2024 в сумі 3 000, 00 грн, № 47106-02/2024 від 28.02.2024 в сумі 5 500,00 грн.
Натомість, відповідач не надала доказів того, що на її картковий рахунок № НОМЕР_1 не було перераховано грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн, 3 000,00 грн та 5 500,00 грн.
Також відповідачка не надала ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на її рахунок, враховуючи, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не є банківською установою. 
ОСОБА_1 не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Таким чином, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними кредитними договорами і взяті на себе зобов`язання останньою не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо стягнення відсотків за кредитними договорами № 41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року, № 46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року та № 47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 1.2. кредитного договору №41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року визначено, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 26.12.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 23.04.2024.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору № 41066-12/2023 від 26 грудня 2023 складає 16 500,00 грн.
Разом з тим, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути 6 875,00 грн заборгованості по відсоткам.
За вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до частини 2 статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення» роз`яснено, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Доказів сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору №41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року матеріали справи не містять, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вказаної вимоги.
Також, пунктом 1.2. кредитного договору № 46262-02/2024 від 27.02.2024 визначено, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 27.02.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.06.24.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору № 46262-02/2024 від 27.02.2024 складає 9 000,00 грн.
Доказів сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору № 46262-02/2024 від 27.02.2024 матеріали справи також не містять, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вказаної вимоги.
Зокрема, пунктом 1.2. кредитного договору № 47106-02/2024від 28.02.2024 визначено, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту: 28.02.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 28.03.24.
Згідно п.1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору № 41066-12/2023 від 26 грудня 2023 складає 16 500,00 грн.
Разом з тим, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути 15 675,00 грн заборгованості по відсоткам.
Доказів сплати відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору 47106-02/2024від 28.02.2024 матеріали справи не містять, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вказаної вимоги.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів в частині розміру відсотків. Зазначені договори недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Таким чином, рішення суду першої інстанції у вказаній частині є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення по справі в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за договором позики №2794865 від 13 лютого 2024 року у розмірі 28 400,00 грн та за договором позики №79536637 від 05 лютого 2024 року у розмірі 26 802,26 грн, то у цій частині судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
А в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №6522220 від 16 лютого 2024 року, № 41066-12/2023 від 26 грудня 2023 року, № 47106-02/2024 від 28 лютого 2024 року та № 46262-02/2024 від 27 лютого 2024 року рішення місцевого суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Тому, у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України, наявні підстави для залишення його без змін.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявлену в апеляційній скарзі.
Відповідно до частини 1 пункту 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із статтею 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі задоволення позову - на відповідача; - у разі відмови в позові - на позивача; - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами частини 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, представником ОСОБА_1 – адвокатом Хворост Д.М. надано копію ордера на надання правової допомоги серії ВІ №1334270 від 15 вересня 2025 року ( том 1 а.с. 195), копію договору №44 про надання правової допомоги від 01 квітня 2025 року (том 1 а.с. 200-201), копію акту приймання-передачі правової допомоги № 1 від 15 вересня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №44 від 01 квітня 2025 року (том 1 а.с. 196); детальний опис робіт (наданих послуг) та їх зміст (том 1, а.с.197); копію додаткової угоди № 1 від 12 серпня 2025 року до Договору № 44 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року (том 1 а.с. 198); копію квитанції 21 грудня 2025 року на суму 5000 грн, відповідно до якої апелянтом сплачено адвокату 5000 грн гонорару (том 1 а.с. 199).
Колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, адже вказаний розмір має бути доведеним, документально обґрунтованим та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів фактично понесених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторін, пропорційного задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, шляхом їх стягнення з ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позову ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено 3028 грн, позов задоволено на 55,01%, то з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1665,01 грн.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено 3633,60 грн, апеляційну скаргу задоволено на 44,99%, то з ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідачки необхідно стягнути 1 634,75 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Хворост Дарії Михайлівни задовольнити частково.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договорами позики №2794865 у розмірі 28 400,00 грн та №79536637 у розмірі 26 802,26 грн скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2025 в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змінити, зменшивши розмір судового збору з 3028 грн до 1 665,70 грн.
У решті судове рішення залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 1 634,75 грн судового збору за розгляд справи апеляційним судом та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено: 15 квітня 2026 року.