ф
УХВАЛА

22 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №160/17092/25
адміністративне провадження № К/990/11960/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі № 160/17092/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо поетапної виплати ОСОБА_1 , як спадкоємцю батька загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 , як спадкоємцю батька загиблого солдата ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірах передбачених Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №50/168 від 22 лютого 2023 року, одним платежем, без поетапного розстрочення такої допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.02.2026 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо поетапної виплати ОСОБА_1 , як спадкоємцю батька загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ 00034022) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як спадкоємцю батька загиблого солдата ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу в розмірах, передбачених Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №50/168 від 22 лютого 2023 року, одним платежем, без поетапного розстрочення такої допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.
Міністерство оборони України подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 16.03.2026.
Ухвалою Верховного Суду від 31.03.2026 касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення її недоліків, зокрема в частині уточнення вимог касаційної скарги шляхом зазначення судових рішень, які оскаржуються в касаційному порядку.
Скаржник у встановлений строк зазначені недоліки усунув.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг віднесено до категорії справ незначної складності.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Оскаржуючи судові рішення, ухвалені у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі посилається на наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, як на передумову для відкриття касаційного провадження та перевірки підстав, визначених частиною четвертою цієї статті.
Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з обставинами справи, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, не дає підстав для висновку про наявність таких обставин, оскільки скаржник належним чином не обґрунтував фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики.
Крім того, скаржник зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі №280/3308/23. Однак скаржник не навів належних обґрунтувань подібності правовідносин у цій справі та у справі №280/3308/23.
Суд зазначає, що саме по собі посилання скаржника на рішення Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин не свідчить про неврахування судами попередніх інстанцій відповідних висновків.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі № 160/17092/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.В. Шевцова Л.В. Тацій   С.Г. Стеценко