Справа № 278/4973/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2025 року     м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ковбаса Олег Станіславович, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у сумі 82180,00 грн, що станом на 03.09.2024 року становить еквівалент 2000,00 доларам США.
В обґрунтування позову зазначив, що 26.10.2021 надав під розписку ОСОБА_2 позику у сумі 2000,00 доларів США. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення позики не виконав. Зазначене стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 13.09.2024 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання (а.с. 21).
У судове засідання 19.12.2025 року сторона позивача не з`явилась.
Представником позивача – адвокатом Ковбасою О.С. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 105-106).
У попередніх судових засіданнях вказав, що наразі борг не погашено відповідачем, відтак позовні вимоги його довірителем та ним підтримуються. 
Відповідач у судове засідання не з`явився; про розгляд справи повідомлений належним чином, неодноразово звертався до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі (а.с. 35-38, 42-46), судові повістки не отримані та повернулись на адресу суду неврученими із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 32-33, 81-82, 92-93, 94-95).
Ухвалою суду від 05.11.2024 відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи (а.с. 48-49).
У зв`язку із неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Одними з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
26.10.2021 позивач надав ОСОБА_2 позику в сумі 2000,00 доларів США, які останній на підтвердження чого позичальником була надана розписка, оригінал якої був досліджений у судовому засіданні (а.с. 55).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
З метою захисту майнових інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця згідно зі статтею 1051 ЦК України позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обставину стосовно передання, чи навпаки, не передання грошових коштів або речей доводить та сторона, яка посилається на таку обставину. При встановленні судом факту неотримання позичальником від позикодавця грошей або речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається неукладеним. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
Вказаний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року по справі №559/2587/19 за аналогічними обставинами спору між кредитором та боржником.
Верховний Суд звернув увагу, що сам факт підписання боргової розписки за умови відсутності належних та допустимих доказів на спростування цього факту, свідчить про укладення сторонами договору позики, на зазначених у ньому умовах, а також засвідчує отримання боржником від кредитора обумовленої цим договором суми грошових коштів.
Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 1047 ЦК України, суд дійшов висновку, що між сторонами по справі виникли правовідносини, що випливають з договору позики, укладення якого підтверджується розпискою від 26.10.2021, яка засвідчує факт отримання ОСОБА_2 у борг грошових коштів у сумі 2000,00 доларів США. Крім цього, відповідач не заперечував факту отримання ним грошових коштів у борг, оскільки неодноразово направляв до суду клопотання, однак не оспорював факту отримання коштів, а лише просив зупинити провадження по справі.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач, як позичальник, своєчасно не повернув суму позики, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу про стягнення суми позики в сумі 82180,00 грн, яка складала станом на 03.09.2024 року еквівалент 2000,00 доларам США.
Також, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст. ст. 1046-1050 ЦК, суд -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ковбаса Олег Станіславович, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою від 26.10.2021 у сумі 82180,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 27.02.2026.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Дубовік