"09" березня 2026 р. Єдиний унікальний № 371/150/25
Номер провадження № 1-кп/371/123/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року      м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря    ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено 20 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025000000000178, за обвинуваченням 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, офіційного оформленого як фізична особа підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , порушуючи законні умови поводження з бойовими приписами, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, а саме п. 1 Постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна, а також яким регулюють порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від №622 від 21 серпня 1998 року, вчинив придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.
ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно – небезпечних наслідків, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, місце та спосіб, але не пізніше березня місяця 2022 року незаконно придбав бойові припаси та у подальшому переніс до свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
20 вересня 2024 року під час проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_3 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено 589 предметів візуально схожих на патрони. Відповідно до висновку експерта 589 патронів з маркуванням «070 81» є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї – пістолетними патронами калібру 9х19 мм промислового виготовлення, які споряджені оболонковою кулею зі свинцевим осердям, патрони придатні до стрільби.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та зазначив, що під час проведення обшуку за місцем його проживання було вилучено патрони. Крім того пояснив, що в кінці лютого початок березня 2022 року, точної дати не пам`ятає, було багато внутрішньо переміщених осіб, та сталася гуманітарна криза, тому виникла необхідність та з власних мотивів не корисливих, вирішив проявити ініціативу стосовно такої допомоги людям. Тому він з напарником-товаришем рухаючись з Миронівка точки заїду не пам`ятає, рухалися трасою через блокпости. На блокпостах люди перебували добу і більше, намагалися один одного підтримати. Рухаючись по Вишневому, оскільки на той час у Ірпінь зазнав бойових ударів, рухаючись на автомобілі за гуманітарною допомогою. В одному місці перевозили продукти харчування з іншого товари першої необхідності, засоби гігієни, тощо. На одному з блокпостів відбулася зупинка, та обмін гуманітарною допомогою, оскільки ми рухалися в напрямку де були постійні обстріли, і обмінялися пакети, але важко було зрозуміти, що є у тих пакетах, дані пакети розмістили у своєму автомобілі і пізніше перевіз до свого місця розташування, свого помешкання. Переніс до свого місця проживання оскільки не хотів залишати у невеликому транспортному автомобілі. Дані боєприпаси у при вході у житло поклав до шафи для одягу, там лежали вони довгий час. Двоє його неповнолітніх дітей, які почали проявляти інтерес до даних боєприпасів, то його дружина переховала їх у безпечніше місце, де в подальшому під час обшуку їх було вилучено. Зазначив, що дані боєприпаси пролежали з 2022 року аж до проведеного обшуку у 2024 році. Обвинувачений повідомив, що мав дозвіл на мисливську рушницю, але термін дії закінчився, дозволів на бойову, травматичну зброю він не має. Крім того, являється військовозобов`язаним, але ні наказів про залучення його як цивільної особи до захисту оборони держави не було. Коли йому були передані дані патрони, зброї йому ніякої не передавали.
Зважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, що вважали доцільним дослідження доказів в повному об`ємі, розглянув дане кримінальне провадження з дотриманням принципів кримінального судочинства, які були направлені на повноту, всебічність і змагальність розгляду кримінального провадження, а тому вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України при обставинах зазначених у даному вироку суду, підтверджується безпосередньо дослідженими належними та допустимими судом доказами.
Протоколом обшуку 20.09.2025 року, згідно якого даний обшук проводився з 07 год. 28 хв. до 10 год 20 хв. за участю понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 26.08.2024 року. Під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 в кімнаті, в чемодані(сумці) коричневого кольору виявлено та вилучено зокрема 589 предметів візуально схожих на набої. Були упаковані до сейф-пакету.
Висновком експерта №СЕ-19-24/68383-БЛ від 15.11.2024 року надані 589 патронів з маркуванням «070 81» є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї – пістолетними патронами калібру 9х19 мм промислового виготовлення, які споряджені оболонковою кулею зі свинцевим осердям, патрони придатні до стрільби.
Таким чином, після дослідження по кримінальному провадженню доказів, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що вина обвинуваченого у інкримінованому злочині доведена повністю, тому у суду не виникає сумніву у винності обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, а невизнання свої провини суд розцінює, як стратегію свого захисту від висуненого обвинувачення. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, як незаконне придбання, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. 
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями скоїв злочин, а саме незаконне придбання, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. 
Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами»: Придбання — це отримання зброї чи боєприпасів у власність або в користування будь-яким способом (купівля, обмін, привласнення знайденого, одержання в подарунок, у рахунок боргу тощо). Зберігання — це перебування зброї чи боєприпасів у володінні особи (при собі, у приміщенні, у схованці або в іншому місці).
Також, ОСОБА_4 порушив п. 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992№ 2471-XII «Про право власності на окремі види майна, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року. 
Перелічені вище норми законодавства та підзаконні акти регулюють відносини щодо порядку поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, а також визначають порядок можливості добровільної здачі зброї та боєприпасів, що виключає кримінальну відповідальність за їх носіння, зберігання, придбання, передачу тощо. 
Крім цього, у період з квітня 2022 року по вересень 2024 року практика проведення традиційних "місячників добровільної здачі зброї" (які зазвичай тривали 30 днів) та регламентувалась переліченими вище нормами, була фактично призупинена та трансформована. Це пов`язано із тим, що з квітня 2022 року механізм добровільної здачі став постійно діючим на законодавчому рівні, що нівелювало потребу в окремих короткострокових акціях. 
Так, за № 2150-ІХ від 24.03.2022 прийнято ЗУ «Про внесення зміни до статті 263 КК України щодо скасування відповідальності у випадках добровільної здачі зброї, бойових припасів, вибухових речовин або пристроїв» (набрав чинності 03.04.2022), яким змінено редакцію ч.3 ст. 263 КК України. 
Згідно ч.3 ст. 263 КК України не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої. Таким чином, поліція перейшла від оголошень про "місячники" до постійного інформування про право здати зброю в будь-який час у будь-якому відділку. 
Крім цього, згідно ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» ( Закон № 2114-ІХ від 03.03.2022). цивільна особа, яка знайшла вогнепальну зброю, її основні частини або боєприпаси до неї, зобов`язана негайно повідомити Національну поліцію України про такий факт за телефонним номером екстреної служби 102 або єдиним телефонним номером 112 та впродовж 24 годин передати їх до органів Національної поліції України в будь-який зручний спосіб для подальшої здачі чи декларування або вказати на їх місцезнаходження для подальшого вилучення. 
Відповідно до Постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 643/2749/17 здача зброї вважається добровільною (згідно з ч.3 ст. 263 КК) лише тоді, коли особа мала можливість і надалі її зберігати, але за власним бажанням передала органам влади. Якщо ж зброю виявлено під час обшуку, коли правоохоронці вже знають про її наявність, це не вважається добровільною здачею. 
Враховуючи викладені обставини, дії ОСОБА_4 містять без сумніву ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. 
Під час судового розгляду, ОСОБА_4 , хоча свою вину в пред`явленому обвинувачені не визнавав, проте надав детальні покази про обставини справи. Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.
Скоєний злочин відповідно класифікації злочинів наведених у ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення під час здійснення волонтерської діяльності, в момент початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України у лютому місяці 2022 року.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 наданими ним безпосередньо в судовому засідання, з яких вбачається що жодного дозволу на зброю він не мав, не являється військовослужбовцем та не є цивільною особою, яка залучена до захисту України. Вилучені під час обшуку за місцем його проживання предмети схожі на патрони йому передали на блокпості, коли розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України у лютому місяці 2022 року, після чого перемістив вказані предмети схожі на патрони до місця свого проживання де і почав їх зберігати. Після деокупації території Київської області не здав вказані предмети у передбачений законом порядку. Вважає, що не порушив норми кримінального законодавства України, оскільки з першого дня повномасштабного вторгнення перебував на блокпостах з метою захисту Києва та Київської області від окупантів та займався волонтерською діяльністю. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 придбані боєприпаси у встановлений законом порядок добровільно не здав, щоб виключало притягнення його до кримінальної відповідальності, а навпаки, придбані боєприпаси продовжував зберігати за місцем свого фактичного проживання до їх виявлення та вилучення працівниками поліції. Придбання ОСОБА_4 боєприпасів та подальше їх незаконне зберігання під час здійснення ним волонтерської діяльності чи діяльності щодо захисту території на блокпості саме по собі не звільняє його від кримінальної відповідальності, разом з тим може бути враховане, як обставина що пом`якшує покарання необхідне для виправлення обвинуваченого.
З огляду на вищенаведене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, а також перебуванні на його утриманні матері та обставини, за яких він придбав та зберігав боєприпаси, за медичною допомогою до лікарів психіатра і нарколога не звертався, за місцем роботи характеризується позитивно, на превентивному обліку, як раніше судима особа, яка відбула покарання за тяжкий злочин і судимість не знято або не погашено у встановленому законодавством порядку та за категорією «кривдник» не перебуває. Крім того, являється помічником дієздатної особи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з досудовою доповіддю Обухівського районного сектору №3 Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_4 за місцем його проживання та умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства.
Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.
Призначаючи покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесений до категорії тяжкого злочину, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. 
Керуючись 50, 65-67, ч.1 ст.263 КК України, ст. ст. 2, 94, 351, 368-371, 373-376, 395 КПК України, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ППВСУ №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Застосувати до  ОСОБА_4 вимоги ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк у 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4  такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу  ОСОБА_4  не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вартість проведення судової експертизи бойових припасів № СЕ-19-24/68383-БЛ від 15 листопада 2024 року (одержувач платежу: ДКСУ по коду доходів 24060300, МФО 899998) в сумі 7561,05 грн. (сім тисяч п`ятсот шістдесят одну гривню п`ять копійок).
Після набрання вироком законної сили арешт майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 року - скасувати, а саме: на тимчасово вилучене майно, а саме: 4 металевих продовгувастих предметів візуально схожі на магазини без маркування та написів; 1 металевої конструкції без написів продовгувастої форми з висувною частиною; 12 картонних коробок з написами: 9 mm sk ptr m/39B 36st; 2 упаковок темно-зеленого кольору з написами на першій: 432 st 9 mm sk ptr m/39B та номеру на клапані пакету 07081011 та написом на другому: 432 st 9 mm sk ptr m/39B та номеру на клапані пакету 07082003; 589-набоїв калібру 9 mm.; 2 набоїв до рушниці 12 кал., вилучені 20.09.2024 під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 – передати на потреби ЗСУ.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя            ОСОБА_1