ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/3747/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. (суддя Притула К.М) в адміністративній справі №340/3747/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №110130010144 щодо зменшення суми їй пенсійних виплат з 01 жовтня 2024 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та здійснювати їй нарахування та виплату пенсії з 01 жовтня 2024 р. на підставі рішення №110130010144 від 02 травня 2024 р.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 02 травня 2024 р. призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а починаючи з 01 жовтня 2024 р. її протиправно переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із посиланням на невідповідність наданих нею довідок про заробітну плату вимогам пункту 4-2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р. в редакції постанови Кабінетом Міністрів України постанови № 823 від 12 липня 2024 р. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із посилання на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 02 травня 2024 р. призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» за результатами перевірки якої встановлено невідповідність наданих довідок про заробітну плату вимогам пункту 4-2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р. в редакції постанови Кабінетом 
Міністрів України постанови № 823 від 12 липня 2024 р., в зв`язку із чим з 01 жовтня 2024 р. позивачку переведено на пенсію за віком. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивачки до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі. 
ОСОБА_1 з 23 червня 2022 р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням №110130010144 від 02 травня 2024 р. переведено позивачку на пенсію держслужбовця, врахувавши при її обрахунку довідки про складові заробітної плати від 10 квітня 2024 р. За результатами перевірки пенсії відповідачем встановлено невідповідність наданих довідок про заробітну плату вимогам пункту 4-2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р. в редакції постанови Кабінетом Міністрів України постанови № 823 від 12 липня 2024 р., в зв`язку із чим з 01 жовтня 2024 р. позивачку переведено на пенсію за віком. 
Не погоджуючись із даними обставинами, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внесені постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 12 липня 2024 р. зміни в Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р., стосується лише призначення нових пенсій, а не тих, що були призначенні до набрання чинності вказаними змінами.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
12 липня 2024 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №823, яка набрала чинності 20 липня 2024 р. та в якій визначено, що вона застосовується з 01 січня 2024 р. 
Вказаною постановою доповнено, зокрема, пунктом 4-2 Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р., який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. №57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 р.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що надані позивачкою довідки про заробітну плату, із урахуванням яких їй 02 травня 2024 р. було призначено пенсію державного службовця, не відповідають вимогам пункту 4-2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р. в редакції постанови Кабінетом Міністрів України постанови № 823 від 12 липня 2024 р., то слід зазначити наступне. 
У рішенні №1-зп від 13 травня 1997 р. Конституційний Суд України зауважив, що норма статті 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
У рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 р. Конституційний Суд України вказав на те, що принцип, закріплений у статті 58 Конституції України треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції, що внесені постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 12 липня 2024 р. зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 р., які набрали чинності 20 липня 2024 р., не можуть розповсюджуватися на призначену позивачці рішенням №110130010144 від 02 травня 2024 р. пенсію державного службовця, тому відповідачу слід здійснювати нарахування та виплату позивачці саме даної пенсії, а не пенсії за віком на загальних підставах. 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування прийнятого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. в адміністративній справі №340/3747/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 березня 2026 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш