ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
15 квітня 2026 року 	Справа № 280/1382/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 158-б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо обчислення страхового стажу за період здійснення догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 14 липня 2010 року по 04 травня 2013 року без урахування кратності;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 додаткових років за Списком № 1 відповідно до частини статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період здійснення догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 14 липня 2010 року по 04 липня 2013 року, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з дня призначення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні, з січня 2026 року їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Оскільки період здійснення догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 14 липня 2010 року по 04 травня 2013 року був зарахований до страхового стажу позивача в одинарному розмірі, позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пільгової пенсії. Втім, відповідач відмовив позивачу з посиланням на відсутність законних підстав. Позивач вважає, що вказаними діями відповідач порушив її законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності. Просить задовольнити позов.
Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від відповідача докази по справі.
09 березня 2026 року відповідач подав витребувані докази та відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) з урахуванням страхового стажу 26 років 9 місяців 15 днів, з яких додаткові роки по Списку №1 – 15 років. Період перебування позивача по догляду за дитиною враховано до стажу в одинарному розмірі відповідно до норм чинного законодавства. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених Законом №1058-IV. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Таким чином, приписами Закону №1058-IV встановлено, що до страхового стажу додатково зараховується по одному року за кожний рік стажу саме роботи, зайнятість на яких дає давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. Таким чином, час здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не є роботою на підземних роботах чи на роботах з особливо шкідливих і особливо важких умовах за Списком №1, а отже період здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховано до загального стажу роботи, для виникнення права в особи на призначення пільгової пенсії, натомість, зарахувати зазначений період в пільговому обчисленні у відповідача відсутні законодавчо визначені підстави. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.
Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, з 02 січня 2026 року їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.
Розглянувши звернення позивача від 02 лютого 2026 року, Управління листом повідомило, що за матеріалами пенсійної справи заявник перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону №1058-IV. При первинному призначенні пенсії, на підставі наданих заявником документів, до страхового стажу зараховано період здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 грудня 2003 року по 27 вересня 2006 року та з 14 липня 2010 року по 04 травня 2013 року, встановлено коефіцієнт стажу без врахування кратності. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови зробити перерахунок пенсії з врахуванням до пільгового стажу у подвійному розмірі періоду здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 24 Закону №1058-IV (тут і в подальшому в редакції на момент призначення позивачу пенсії) визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частина 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частина 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Аналізуючи наведені норми можна дійти висновку, що додаткове зарахування до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, здійснюється для обчислення розміру пенсії за віком за Списком №1.
При цьому, в подвійному розмірі до страхового стажу зараховуються лише стаж роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Водночас, пільговий стаж роботи обчислюється з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637 (пункт 10 Порядку № 383).
До матеріалів справи надано копію трудової книжки Серії НОМЕР_2 , згідно якої позивач з 10 жовтня 2000 року працює на Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспесталь» ім. А.М. Кузьміна». 
Окрім того, згідно пільгової довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» від 30 грудня 2025 року за № 125-463, позивач:
У період з 10 жовтня 2000 року по 25 грудня 2006 року працювала в електросталеплавильному цеху №3 за професією машиніст крана металургійного виробництва;
- з 26 грудня 2006 року по 25 березня 2015 року; з 26 березня 2015 року по 01 грудня 2022 року;
- з 25 грудня 2022 pоку по 30 грудня 2025 року працювала за професією машиніст крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, (Постанова КМУ від 31 березня 1994 року № 202) Список №1;
- з 01 грудня 2003 року по 27 вересня 2006 року, та з 14 липня 2010 року по 04 травня 2013 року знаходилась у відпусці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (розпорядження від 03 листопада 2003 року № 4615, та від 08 липня 2010 року № 2490-к;
- з 02 грудня 2022 року по 24 грудня 2022 року на час воєнного стану, із ОСОБА_1 призупинено дію трудового договору, (розпорядження від 24 листопада 2022 року № 1765-к).
Робоче місце атестовано згідно наказів: від 29 квітня 2005 року №186; від 19 серпня 2010 року № 162; від 01 липня 2015 року № 149; від 02 липня 2020 року № 160; від 01 липня 2025 року №93. 
За змістом приписів статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.
Частиною третьою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачені види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Так, пунктом "ж" вказаної норми, встановлено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Пунктом 11 Порядку №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
З огляду на зміст наведених норм, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі одного з таких документів: або свідоцтва про народження дитини, або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №607/6447/17-а, від 16 травня 2019 року у справі №607/15077/16-а, від 15 червня 2020 року у справі №607/2233/17 та від 29 липня 2020 року у справі № 607/5038/16-а
Водночас, з урахуванням положень частини 3 статті 24 Закону №1058-IV в подвійному розмірі до страхового стажу зараховуються лише стаж роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №210/4546/16-а зазначив: «19. Водночас, відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
20. Таким чином, вірним є висновок суду апеляційної інстанції, що в подвійному розмірі до страхового стажу зараховуються лише стаж роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. А відтак відсутні підстави для зарахування періоду служби в армії до страхового стажу позивача в подвійному розмірі».
Застосовуючи вищенаведений підхід Верховного Суду до обставин даної справи, суд зазначає, що період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Водночас, підстави для врахування таких періодів до страхового стажу в подвійному розмірі відсутні, оскільки в подвійному розмірі до страхового стажу зараховуються лише стаж роботи на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відтак, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл судових витрат з урахуванням положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 158-б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 15 квітня 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов