П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/17891/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В. Дата і місце ухвалення: 12.11.2025р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.
при секретарі – Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод КВЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод КВЗ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2024 року: 
№15187/15-32-07-01-19 про збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2 170 708,00 грн.;
№15190/15-32-07-01-19 про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 878 098,00 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 219 525,00 грн.;
№15195/15-32-07-01-19 про зменшення товариству розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2023 року на суму 522 152,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято Головним управлінням ДПС в Одеській області за наслідками документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Виноробний завод КВЗ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2019р. по 30.09.2023р. Під час проведення перевірки відповідач дійшов необґрунтованого висновку про порушення ТОВ «Виноробний завод КВЗ» вимог пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у зв`язку з неправомірним формуванням даних податкового обліку за наслідками придбання товарно-матеріальних цінностей (взуття) у ТОВ «Ларс Компані» з огляду на не підтвердження реального характеру здійснених операцій первинними документами. Позивач зазначав, що контролюючим органом при формуванні висновків акту перевірки від 26 березня 2024 року №11133/15-32-07-01 не враховано повідомлення ТОВ «Виноробний завод КВЗ» про втрату документів. У встановленому статтею 44 ПК України порядку платник податків повідомив контролюючий орган про втрату документів, видав наказ від 05.12.2023р. №12-к «Про встановлення переліку втрачених документів», яким затвердив комісію для встановлення переліку втрачених документів. Після затвердження 12.12.2023р. відповідною комісією переліку втрачених документів про вказану обставину було проінформовано ГУ ДПС в Одеській області. В подальшому ТОВ «Виноробний завод КВЗ» відновило втрачені документи, які позивач просив суд врахувати їх при вирішенні спору. Позивач стверджував, що податкові зобов`язання сформовані на підставі виписаних та зареєстрованих в ЄРПН накладних ТОВ «Ларс Компані», господарські операції з вказаним контрагентом мали товарний характер, в підтвердження здійснення яких оформлювалися первинні документи, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15 квітня 2024 року №15190/15-32-07-01-19, №15195/15-32-07-01-19, №15187/15-32-07-01-19 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1260225,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року в частині задоволення позову ТОВ «Виноробний завод КВЗ». Справу у відповідній частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанцій у даній справі в частині задоволення позову та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції Верховний Суд зверну увагу на необхідність встановлення:
чи залучалися до комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати або знищення представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду, чи оформлялися результати роботи комісії відповідним актом та чи направлявся такий, зокрема і контролюючому органу;
обставин, які унеможливили відновлення позивачем втрачених документів, зокрема щодо господарських відносин із ТОВ «Ларс Компані», в передбачений законодавством 90-денний строк, об`єктивний і непереборний характер цих обставин;
чи справді товарно-матеріальні цінності отримано ТОВ «Виноробний завод КВЗ» від указаного в первинних документах контрагента, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та ТОВ «Ларс Компані», хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків;
реального економічного змісту оспорюваних господарських операцій та спрямування їх на досягнення певного економічного ефекту. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.04.2024р. №15190/15-32-07-01-19 та №15195/15-32-07-01-19.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.04.2024р. №15187/15-32-07-01-19 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 1 260 225 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Виноробний завод КВЗ» судовий збір в розмірі 30280,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 12.11.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ТОВ «Виноробний завод КВЗ».
В своїй скарзі апелянт зазначає, що проведеною перевіркою встановлено, що за перевіряємий період ТОВ «Виноробний завод КВЗ» здійснило придбання взуття у ТОВ «Ларс Компані», що не підтверджено належним чином оформленими документами, які розкривають зміст господарської операції та вказують на рух активів та/або на зміну зобов`язань. На запити Головного управління ДПС в Одеській області від 07.03.2024р. та від 14.03.2024р. позивач не надав первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні, акти виконаних робіт, специфікації, видаткові накладні, довіреності, товаро – транспортні накладні, виписки банків, касові ордери, рахунки, чеки, квитанції, інше), щодо взаємовідносин з контрагентом постачальником ТОВ «Ларс Компані», код за ЄДРПОУ 43097606. Листом від 07.12.2023р. позивач проінформував Головне управління про те, що документи бухгалтерського обліку і фінансової звітності було викрадено з авто директора ТОВ «Виноробний завод КВЗ». Однак, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не надало жодних листів, які могли б підтвердити намагання підприємства відновити первинну документацію з ТОВ «Ларс Компані» чи будь-яких пояснень щодо неспроможності такого відновлення після сплину встановлених 90 днів. Попри зауваження Верховного Суду щодо даного питання, суд першої інстанції при новому розгляді справи не надав цьому уваги та не з`ясував дані обставини.
Також, апелянт посилається на те, що копію додаткової угоди №1 від 28.02.2022р. до договору поставки №ЛК-25/02 від 25.02.2022р., укладеного з ТОВ «Ларс Компані», та акт прийому – передачі від 28.02.2022р. ТОВ «Виноробний завод КВЗ» надало лише до суду і про їх існування Головне управління ДПС в Одеській області не знало. Додатковою угодою №1 від 28.02.2022р. сторони внесли зміни до договору поставки №ЛК-25/02 від 25.02.2022р., додавши п.3.9, відповідно до якого покупець має право зберігати на складі постачальника придбаний у останнього товар упродовж додатково обумовленого між сторонами терміну приймання-передача товару на зберігання чи повернення зі зберігання товару. Однак, додаткових угод щодо терміну, на який буде здійснюватися зберігання придбаного товару, не надано. Під час судових засідань позивачем так і не було обґрунтовано необхідність зберігання придбаного товару вже понад двох років. Крім того, ТОВ «Ларс Компані» наразі знаходиться в стані припинення.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що направляючи дану справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 02.07.2025р. зазначив про необхідність дослідження реального економічного змісту оспорюваних господарських операцій та їх спрямованість на досягнення конкретного економічного ефекту. Водночас, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не наведено належних та достовірних пояснень щодо економічної доцільності утримання сплаченого товару у продавця протягом понад двох років. Також, позивачем не подано жодних належних доказів, які б підтверджували намір використання або реалізації спірного товару, зокрема доказів здійснення пошуку потенційних покупців, укладення попередніх договорів, проведення маркетингових заходів чи інших дій, спрямованих на отримання економічного ефекту. Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність реального економічного змісту спірних операцій.
Посилається апелянт і на те, що під час судового розгляду суди перевіряють правомірність та обґрунтованість висновків податкового органу саме з урахуванням обставин, які існували на момент проведення податкової перевірки. Тобто, оцінка дій контролюючого органу здійснюється з позиції фактичних і правових умов, наявних у відповідний період, а не з огляду на події чи докази, які виникли або були подані пізніше.
ТОВ «Виноробний завод КВЗ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що у відповідності до вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та ст. 44 Податкового кодексу України, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» вчинялись заходи по відновленню первинних документів, у тому числі щодо господарських операцій з ТОВ «Ларс Компані». Однак, збирання (відновлення) первинних документів займає дуже великий проміжок часу, і у час, наданий перевіряючими, контрагент не встиг надати відповідні копії документів. Також, позивач стверджує, що керівництво ТОВ «Виноробний завод КВЗ» мало намір розширити свою комерційну діяльність, що включало укладення низки угод, зокрема з ТОВ «Ларс Компані», яке спеціалізувалося на імпортних операціях. На виконання цих намірів, 25 лютого 2022 року між позивачем та вказаним контрагентом і було укладено договір поставки №ЛК-25/02. З початком повномасштабного збройного вторгнення та введенням воєнного стану, реалізація запланованих проєктів стала неможливою, а тому 22.08.2025р. ТОВ «Виноробний завод КВЗ» повернуто ТОВ «Ларс Компані» товар. Повернення товару постачальнику є додатковим доказом реальності здійснення господарських операцій. До перевірки було надано ОСВ по рахунку 28 «Товари», на якому не було відображено Товар «Взуття», у зв`язку із чим, перевіряючими зроблено висновок, що ТОВ «Виноробний завод КВЗ» завищено значення рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» за період І квартал-9 місяців 2022 року на суму 7 001 251 грн., що призвело до заниження значення 02 Податкової декларації з податку на прибуток за цей же період на суму 7 001 251 грн. Разом з тим, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» було допущено бухгалтерську помилку по відображенню придбаного взуття на рахунках бухгалтерського обліку, а саме: замість 28 рахунку «Товари» помилково відображено на 201 «Сировина та матеріали». Позивач підтверджує, що в обліку мала місце технічна бухгалтерська помилка, яка полягала у невірній кореспонденції рахунків, а саме: придбаний товар «Взуття» помилково був відображений на субрахунку 201 «Сировина та матеріали» замість належного рахунку 28 «Товари». Зазначена технічна помилка в класифікації активів (запасів) не призвела до спотворення показників фінансової звітності, які впливають на об`єкт оподаткування, а саме: фінансового результату до оподаткування (Прибутку). Обидва рахунки (субрахунки) (201 та 28) є рахунками обліку запасів і відображають активи Товариства.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Виноробний завод КВЗ», код ЄДРПОУ 30827073, зареєстроване як юридична особа 29.05.2001р. 
Основним видом діяльності товариства є Виробництво виноградних вин (КВЕД 11.02).
На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 29.11.2023р. №9964-п, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, відповідно до плану – графіку проведення перевірок, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Виноробний завод КВЗ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2019р. по 30.09.2023р.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 26.03.2024р. №11133/15-32-07-01, у висновках якого, серед іншого, зафіксовано порушення товариством податкового законодавства:
- п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 2 170 708 грн.;
- п.44.1 ст.44, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у сумі 878 098 грн.;
- п.п.14.1.13, п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, абз. «е» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.п.168.1.4, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, абз. «а» п.176.2 ст.176 розділу IV ПК України, внаслідок чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 14596,81 грн.
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки первинних документів та оборотних відомостей по бухгалтерських рахунках, під час перевірки було встановлено, що вартість реалізованої продукції та послуг підприємством акумулювалась на бухгалтерських рахунках 701 «Дохід від реалізації готової продукції», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації послуг» та відносилась до рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати. Собівартість реалізованої продукції (балансова вартість реалізованої продукції з урахуванням транспортно-заготівельних витрат та загальновиробничих витрат) акумулювалась на рахунках 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», 902 «Собівартість реалізованих товарів» та відносилась до складу рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати.
В ході перевірки встановлено, що в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції» (товарів, робіт, послуг) Звіту про фінансові результати ТОВ «Виноробний завод КВЗ» зазначено за 1 квартал 2021 року на суму 11140900 грн., за півріччя 2021 року на суму 25724400 грн., за 9 місяців 2021 року на суму 38753800 грн., за рік 2021 на суму 52611900 грн., в той час, як згідно наданих до перевірки первинних документів (договорів, додаткових угод, видаткових накладних, актів прийняття-передачі, актів виконаних робіт, інвойсів, специфікацій, звітів виробництва, товарно-транспортних накладних, подорожніх листів) та бухгалтерських документів (оборотних відомостей по бухгалтерських рахунках 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», 701 «Дохід від реалізації готової продукції», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації послуг», 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», 902 «Собівартість реалізованих товарів», 903 «Собівартість реалізованих послуг», 91 «Загальновиробничі витрати») собівартість реалізованої готової продукції (товарів, робіт, послуг) за відповідний період складала за 1 квартал 2021 року на суму 10120450 грн, за півріччя 2021 року на суму 23416490 грн, за 9 місяців 2021 року на суму 34918950 грн, за рік 2021 на суму 47553661 грн.
За висновками контролюючого органу, вищевказане свідчить, що фактична собівартість реалізованої готової продукції та послуг (балансова вартість реалізованої готової продукції та послуг з урахуванням транспортно-заготівельних витрат та загальновиробничих витрат) за 2021 рік склала 47553661 грн., в той час як підприємством зазначено у фінансовій звітності 52611900 грн., що на 5058239 грн. більше ніж фактична.
Крім того, згідно бухгалтерського обліку до складу витрат по рядку 2050 Звіту «Собівартість реалізованої продукції» ТОВ «Виноробний завод КВЗ» включено витрати за період, який перевірявся, по придбанню взуття від ТОВ «Ларс Компані», код за ЄДРПОУ 43097606, придбання яких не підтверджено оформленими документами, що вказують на рух активів та/або на зміну зобов`язань на загальну суму 7 001 250 грн. без ПДВ.
Відповідно ЄРПН у лютому 2022 року ТОВ «Виноробний завод КВЗ» придбало у ТОВ «Ларс Компані» взуття за податковими накладними №6 від 28.02.2022р. на суму 1257317 грн. (ПДВ 209552,80 грн.), №7 від 28.02.2022р. на суму 666846,70 грн. (ПДВ 111141,10 грн.), №8 від 28.02.2022р. на суму 4191667 грн. (ПДВ 698611,20 грн.), №9 від 28.02.2022р. на суму 2285670 грн. (ПДВ 380945 грн.).
На підставі п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.85.4, п.85.8 ст.85 ПК України позивачу було вручені запити від 07.03.2024р. та від 14.03.2024р. з метою отримання оригіналів та/або належним чином завірених копій первинних документів фінансово-господарської діяльності, а саме: первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів (договори, угоди, контракти, додатки до них, накладні, акти виконаних робіт, специфікації, видаткові накладні, довіреності, товарно-транспортні накладні, виписки банків, касові ордери, рахунки, чеки, квитанції, інше), щодо взаємовідносин з контрагентом постачальником ТОВ «Ларс Компані», код за ЄДРПОУ 43097606.
Однак, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» станом на 19.03.2024р. документи щодо взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Ларс Компані» не надано, у зв`язку з чим складено акт про ненадання документів від 19.03.2024р. 
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю первинної документації контролюючий орган дійшов висновку про неможливість підтвердження ТОВ «Виноробний завод КВЗ» реальності здійснення господарських операцій з придбання у ТОВ «Ларс Компані» взуття.
Отже, висновки податкового органу засновані на відсутності первинних документів, які б підтверджували господарські відносини позивача із ТОВ «Ларс Компані», а саме: ненадання на запити від 07.03.2024р. та від 14.03.2024р. податкового органу документів.
15.04.2024р., на підставі акту перевірки від 26.03.2024р. №11133/15-32-07-01, Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення:
№15187/15-32-07-01-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток (11021000) в розмірі 2 170 708,99 грн.;
№15190/15-32-07-01-19, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 878 098,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 219 525,00 грн.;
№15195/15-32-07-01-19, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2023 року в розмірі 522 152,00 грн.
Не погоджуючись з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень ТОВ «Виноробний завод КВЗ» оскаржило їх в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов товариства та скасовуючи податкові повідомлення-рішення від 15.04.2024р. №15190/15-32-07-01-19, №15195/15-32-07-01-19 та №15187/15-32-07-01-19 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1 260 225 грн., визнав обґрунтованими твердження ТОВ «Виноробний завод КВЗ», що ненадання до перевірки первинних документів щодо господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Ларс Компані» зумовлено об`єктивними причинами - викраденням матеріальних цінностей та документів бухгалтерського обліку і фінансової звітності ТОВ «Виноробний завод КВЗ» за період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року, про що позивачем у встановленому порядку було повідомлено ГУНП в Одеській області та ГУ ДПС в Одеській області. Суд звернув увагу, що обставинами, які унеможливили відновлення позивачем втрачених документів, зокрема щодо господарських відносин із ТОВ «Ларс Компані», в передбачений законодавством 90-денний строк, є значний обсяг первинної документації, яку потрібно було відновити, що передбачало значний проміжок часу як для позивача так і для його контрагентів. 
За наслідками дослідження наданих ТОВ «Виноробний завод КВЗ» до суду первинних документів, складених за наслідками проведення господарських операцій ТОВ «Ларс Компані», суд першої інстанції дійшов висновку, що вони підтверджують задекларовані показники таких операцій. Крім того, суд зазначив, що перелік документів, який був поданий ТОВ «Ларс Компані» до Головного управління ДПС в Одеській області для реєстрації податкових накладних на поставку товару на адресу ТОВ «Виноробний завод КВЗ», був визнаний достатнім для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, результатом чого є реєстрація відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Ані у відзиві на уточнений адміністративний позов, ані під час судового розгляду справи, представник відповідача не зазначив про наявність у первинних бухгалтерських документах, що надані позивачем, недоліків, які б спростували факти здійснення господарської діяльності із контрагентом, не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів – для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу; 1825 днів – для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту; 1095 днів – для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів – для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Цьому обов`язку, у відповідності до пункту 85.4 статті 85 ПК України, кореспондує право посадових осіб контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Згідно пункту 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Пунктом 44.5 статті 44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.
У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Пунктом 44.7 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
У постановах від 29 травня 2020 року (справа №826/27811/15), від 06 серпня 2019 року (справа №160/8441/18), від 31 січня 2020 року (справа №826/15328/18), від 03 жовтня 2023 року (справа №420/534/20) Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
За приписами пункту 6.10 глави 6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, у разі пропажі або знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.
Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.
Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, – підприємствами та місцевому фінансовому органу – установами, в 10-денний строк.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що платник зобов`язаний вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платник зобов`язаний забезпечити зберігання вищевказаних документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 пункту 44.3 статті 44 ПК України.
У разі втрати первинних документів платник зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Крім того, у разі пропажі або знищення первинних документів керівник господарюючого суб`єкта письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів, а також розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.
Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, а його копія в 10-денний строк надсилається, зокрема, і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.
До того ж платник зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2023р.з директор ТОВ «Виноробний завод КВЗ» звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із повідомлення про крадіжку 04.12.2023р. первинних документів.
Листом від 05.12.2023р. №60.6-СВ118/248 відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області повідомило, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесені слідчим СВ ВнП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Бабак Д.В. до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2023р. за №2023163520000648.
Листом від 07.12.2023р. ТОВ «Виноробний завод КВЗ» повідомило ГУ ДПС в Одеській області, що 04.12.2023р. з автотранспортного засобу директора ТОВ «Виноробний завод КВЗ» було вкрадено матеріальні цінності та документи бухгалтерського обліку і фінансової звітності ТОВ «Виноробний завод КВЗ», про що до правоохоронного органу було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками, передбаченими ч.5 ст.214 КПК України (кримінальне провадження №12023163520000648 від 04.12.2023р.).
У відповідності до вимог п. 6.10. Положення №88, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» прийняло наказ від 05.12.2023р. №12-к «Про встановлення переліку втрачених документів», яким затвердило комісію для встановлення документів, яку зобов`язано встановити перелік документів, які втрачено. 
12.12.2023р. комісією ТОВ «Виноробний завод КВЗ» було встановлено перелік викрадених документів, про що було проінформовано ГУ ДПС в Одеській області.
При цьому, з матеріалів справи, також, вбачається, що у встановлений пунктом 44.5 статті 44 ПК України 90-денний термін ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не відновило втрачені документи та, відповідно, не надало їх до контролюючого органу під час проведення перевірки, терміни якої переносилися Головним управлінням на передбачений ПК України строк, наданий платнику податків для відновлення втрачених первинних документів. 
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Виноробний завод КВЗ» було вжито заходів, спрямованих на виконання Положення №88, щодо своєчасного призначення комісії для встановлення переліку втрачених документів та їх відновлення, результати якої оформлено відповідним актом та направлення такого акту на адресу Головного управління ДПС в Одеській області. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції Верховний Суд у постанові від 02 липня 2025 року зазначив, що у спірній ситуації, судами не досліджено питання, чи залучалися, на виконання п.6.10 Положення №88, до комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати або знищення представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду, чи оформлялися результати роботи комісії відповідним актом та чи направлявся такий, зокрема і контролюючому органу.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, до роботи комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати або знищення представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду не запрошувалися.
В оскаржуваному рішенні суд зазначив, що залучення позивачем до складу комісії представника правоохоронного органу є правом, а не обов`язком платника податку. Це означає, що платник податків може самостійно ухвалювати рішення про доцільність такого залучення, враховуючи конкретну ситуацію та обставини справи.
Колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, оскільки пунктом 6.10 Положення №88 встановлено імперативну вимогу щодо запрошення платником податків представників слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду для участі у роботі комісії. При цьому, обов`язок платника податків вичерпується саме вчиненням дій щодо запрошення відповідних осіб, а не забезпеченням власне їх участі у роботі такої комісії у випадку, якщо останні не виявили такого наміру. 
Більше того, у даному випадку має місце буквальне тлумачення судом п.6.10 Положення. У названій нормі використано прийменник «і», а не «або». Це, у свою чергу, вказує на те, що залучатися мали б усі органи, подані в переліку, бо формулювання «…запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду» не надає позивачу дискреції в питанні, кого слід залучити, а кого ні. 
За наведених обставин відсутні підстави для висновку про вжиття ТОВ «Виноробний завод КВЗ» заходів, спрямованих на виконання Положення №88.
Верховний Суд у постанові від 02 липня 2025 року зазначив, серед іншого, про необхідність з`ясування обставин, які унеможливили відновлення позивачем втрачених документів, зокрема щодо господарських відносин із ТОВ «Ларс Компані», в передбачений законодавством 90-денний строк, та встановлення належного обґрунтування об`єктивного і непереборного характеру цих обставин.
Суд першої інстанції прийняв до уваги доводи ТОВ «Виноробний завод КВЗ», що обставинами, які унеможливили відновлення позивачем втрачених документів, зокрема щодо господарських відносин із ТОВ «Ларс Компані», в передбачений законодавством 90-денний строк, є значний обсяг первинної документації, яку потрібно було відновити, що передбачало значний проміжок часу як для позивача так і для його контрагентів.
Колегія суддів критично ставиться до таких висновків суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем будь-яких активних дій, спрямованих на виконання обов`язку щодо відновлення документів у встановлений пунктом 44.5 статті 44 ПК України 90-денний термін. Зокрема, ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не надало жодних листів, які могли б підвердити намагання підприємства відновити первинну документацію з ТОВ «Ларс Компані» чи будь яких пояснень щодо неспроможності такого відновлення після сплину встановлених 90 днів. 
Доказів звернення позивача до ТОВ «Ларс Компані» з клопотанням про надання допомоги по відновленню втраченої первинної документації, складеної за наслідками господарських операцій власне з цим контрагентом (надання дублікатів втрачених первинних документів з тим, аби мати змогу виконати запити Головного управління ДПС в Одеській області від 07.03.2024р. та від 14.03.2024р. про надання документів до перевірки), ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не надало.
При цьому, при зверненні до суду з даним позовом щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 15 квітня 2024 року №15187/15-32-07-01-19, №15190/15-32-07-01-19 та №15195/15-32-07-01-19 ТОВ «Виноробний завод КВЗ» надало до суду, зокрема: договір поставки №ЛК-25/02 від 25.02.2022р., укладений з ТОВ «Ларс Компані»; специфікацію №01 від 25.02.2022р., згідно якої ТОВ «Виноробний завод КВЗ» здійснило оформлення товару (кросівки чоловічі) на загальну суму з урахуванням ПДВ 8 401 500,96 грн.; додаткову угоду №1 від 28.02.2022р., якою сторони внесли зміни до договору поставки №ЛК-25/02 від 25.02.2022р.; акт здачі-приймання товару; видаткові накладні №ЛК-0000011 на загальну суму з урахуванням ПДВ 666 846,72 грн., №ЛК-0000012 на загальну суму з урахуванням ПДВ 4 191 667,20 грн., №ЛК-0000013 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 285 670,00 грн., №ЛК-0000010 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1 257 317,04 грн.; податкові накладні №6 від 28.02.2022р., №7 від 28.02.2022р., №8 від 28.02.2022р., №9 від 28.02.2022р. 
Позивачем не зазначено яким чином та коли саме ТОВ «Виноробний завод КВЗ» було відновлено документи, які, як вказує позивач, були втрачені.
За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої не мав правових підстав для прийняття та надання правової оцінки наданим ТОВ «Виноробний завод КВЗ» лише на стадії судового розгляду первинних документів, оформлених за наслідками здійснення господарських операцій з ТОВ «Ларс Компані», враховуючи, що вказані документи не було надано контролюючому органу ні під час проведення документальної виїзної перевірки, а ні після закінчення перевірки до прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. В силу вимог п.44.6 ст.44 ПК України вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення звітності.
В той же час, суд не наділений повноваженнями замість податкового органу проводити перевірки, передбачені Податковим кодексом України, показників бухгалтерської та податкової звітності суб`єктів господарської діяльності.
Верховний Суд в постанові від 10 лютого 2022 року по справі №420/6441/19 зазначив, що платник податків не може посилатися в судовому процесі на підтвердження показників, які відображені ним у податковій звітності, на документи, які не були надані під час перевірки або впродовж десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019р. по справі №160/8441/18.
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що перелік документів, який був поданий ТОВ «Ларс Компані» до Головного управління ДПС в Одеській області для реєстрації податкових накладних на поставку товару на адресу ТОВ «Виноробний завод КВЗ» №6 від 28.02.2022р. на суму 1 257 317 грн. (ПДВ 209 552,80 грн.), №7 від 28.02.2022р. на суму 666 846,70 грн. (ПДВ 111 141,10 грн.), №8 від 28.02.2022р. на суму 4 191 667 грн. (ПДВ 698 611,20 грн.), №9 від 28.02.2022р. на суму 2 285 670 грн. (ПДВ 380 945 грн.) був визнаний достатнім для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, результатом чого є реєстрація відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Колегія суддів критично ставиться до таких висновків суду першої інстанції, оскільки приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду при реєстрації податкової накладної, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріям, без формування висновків щодо реальності операцій, за якими складено податкову накладну, подану на реєстрацію в ЄРПН.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02 квітня 2025 року у справі №380/7481/24, від 19 листопада 2025 року у справі №140/36684/23, від 29 січня 2026 року у справі №160/29956/24 та в багатьох інших.
При вирішенні даного спору колегія суддів, також, враховує, що основним видом діяльності ТОВ «Виноробний завод КВЗ» у перевірений період було виробництво вин та вермутів у пляшках та тетрапаках з метою їх подальшої реалізації, що не узгоджується із проведеними з ТОВ «Ларс Компані» у лютому 2022 року господарськими операціями щодо придбання взуття на загальну суму (з урахуванням ПДВ) 8 401 500,96 грн. за договором поставки №ЛК-25/02 від 25.02.2022р. 
В судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги представник ТОВ «Виноробний завод КВЗ» зазначив, що метою придбання взуття у ТОВ «Ларс Компані» було отримання прибутку від подальшої його реалізації.
За умовами додаткової угоди №1 від 28.02.2022 до договору №ЛК-25/02 від 25.02.2022, укладеного з ТОВ «Ларс Компані», покупець має право зберігати на складі постачальника придбаний у останнього товар упродовж додатково обумовленого між сторонами терміну приймання-передача товару на зберігання чи повернення зі зберігання товару. 
Варто зазначити, що додаткових угод щодо терміну, на який буде здійснюватися зберігання придбаного товару, позивачем до суду не надано, як і не надано доказів подальшої реалізації придбаного у ТОВ «Ларс Компані» товару. 
Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Виноробний завод КВЗ» належним чином не обґрунтувало необхідність зберігання придбаного товару з лютого 2022 року. 
Верховний Суд у постанові від 02.07.2025р. у даній справі звернув увагу на те, що судами попередніх інстанцій не було належним чином досліджено реальний економічний зміст оспорюваних господарських операцій та їх спрямованість на досягнення конкретного економічного ефекту. Зокрема, Суд зазначив, що для з`ясування дійсного економічного змісту господарських операцій необхідно аналізувати кінцевий економічний результат у вигляді фактичного приросту або зміни вартості активу, який настав або повинен був настати внаслідок здійснення таких операцій, незалежно від формально задекларованих у первинних документах намірів їх учасників. 
Верховний Суд підкреслив, що з цією метою судам слід використовувати не лише первинні документи, а й інші документальні та фактичні дані, які свідчать про реальне отримання активу учасниками господарських операцій. При цьому, такі фактичні дані мають пріоритетне значення над формально задекларованим у документах змістом спірних поставок. 
Водночас, у даній справі ТОВ «Виноробний завод КВЗ» не наведено належних та достовірних пояснень щодо економічної доцільності утримання сплаченого товару у продавця з 2022 року. 
Колегія суддів враховує до уваги твердження Головного управління ДПС в Одеській області, що позивачем не подано жодних належних доказів, які б підтверджували намір використання або реалізації спірного товару, зокрема доказів здійснення пошуку потенційних покупців, укладення попередніх договорів, проведення маркетингових заходів чи інших дій, спрямованих на отримання економічного ефекту. 
Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність реального економічного змісту спірних операцій. Саме по собі посилання ТОВ «Виноробний завод КВЗ» на введення на території України воєнного стану таких висновків не спростовує та протилежного не доводить. 
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 72 КАС України покладено обов`язок доказування прийнятих ним рішень, доведено законність спірних податкових повідомлень-рішень від 15 квітня 2024 року №15187/15-32-07-01-19, №15190/15-32-07-01-19 та №15195/15-32-07-01-19.
Висновок суду першої інстанції щодо протилежного ґрунтується на не повному з`ясуванні обставин справи та не правильному застосуванні норм матеріального права. 
Підстав для скасування зазначених рішень контролюючого органу колегія суддів не вбачає. 
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з не повним з`ясуванням обставин справи та з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому колегія суддів доходить висновку про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову товариства. 
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року скасувати.
Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод КВЗ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук