ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1815/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:  Чус О.В., Віннікова С.В.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:  не з`явився
від відповідача: Васільєв В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. 
(суддя Юзіков С.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 13.10.2025р.) 
у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" Федорченко Андрія Володимировича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"
про стягнення коштів за договором постачання природного газу
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"
до Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД"
про стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

АТ "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 193 434,98 грн. заборгованості за Договором №11410YEААWSР016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу, 1 731,49 грн. 3% річних, 6 649,78 грн. інфляційних втрат, які нараховані у зв`язку з простроченням повернення заборгованості за Договором №11410YEААWSР016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №11410YEААWSР016 на постачання природного газу від 01.01.2016 в частині повернення суми передоплати.
Від ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" надійшла зустрічна позовна заява до АТ "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" про стягнення штрафу в розмірі 42 887,83 грн. за Договором на постачання природного газу №11410YЕААWSР016 вiд 01.01.2016 
Позовні вимоги Відповідач обґрунтовує тим, що Позивач порушив свої зобов`язання за договором, щодо обсягів споживання: в окремі періоди обсяги були або меншими, або більшими від підтверджених. Це передбачає виникнення зобов`язань щодо сплати неустойки (штрафу) на підставі п. 6.2.2 та 6.2.3 Договору, які встановлюють розмір штрафу у разі відхилення від погоджених обсягів. Вказані порушення підтверджуються актами приймання-передачі природного газу, додані до зустрічної позовної заяви.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. у справі № 904/1815/25 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" Федорченко Андрія Володимировича 193 434 грн. 98 коп. – боргу, 905 грн. 10 коп. – 3% річних, 6 649 грн. 78 коп. – інфляційних втрат, 3015 грн. 60 коп. - судового збору. У решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. 

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. у справі № 904/1815/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" відмовити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договор на постачання природного газу №11410YEААWSР016 від 01.01.2016.
Так, для того аби визначитись чи наявна у Споживача заявлена до стягнення переплата по Договору, необхідно визначити добуток всього обсягу поставленого газу та його вартість, а також добуток сплачених коштів за Договором. Для визначення добутку обсягу поставленого газу необхідні акти про фактичний обсяг розподіленого природного газу Споживачу складені Оператором ГРМ акти приймання-передачі природного газу підписані між Споживачем та Постачальником.
Для визначення вартості поставленого газу необхідні акти приймання- передачі природного газу підписані між Споживачем та Постачальником.
Із всього переліченого до матеріалів справи Позивачем було надано лише сім актів приймання передачі природного газу за 2020 рік (при заявленій переплаті, яка виникла за період 2015-2022 рр.) і надано копії платіжних доручень, за якими, як вважає Позивач, на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за договором №11410YЕААWSР016 вiд 01.01.201б року було сплачено 3 263 696,83 грн.
Серед доданих платіжних доручень міститься копія платіжного доручення №245 від 03.02.2016 року на суму 9121,91 грн відповідно до якого оплату здійснено зарозподіл природного газу (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» такі послуги не надає, оскільки, розподіл природного газу здійснюють виключно Оператори ГРМ на підставі відповідної ліцензії) на підставі договору №09420YEAAWAP016. Зазначене платіжне доручення включено до акту звіряння і з урахуванням якого, Позивачвважає, що у нього наявна переплата в сумі 193 434,98 грн за договором №1410YЕААWSР016.
Відповідачем наголошувалось на цьому в суді першої інстанції, але дані посилання були залишені судом поза увагою.
Суд першої інстанції посилаючись на позицію Позивача зазначав, що в акті звіряння розрахунків від 05.09.2022 року за даними Споживача загальна заборгованість Постачальника (Відповідача) перед Споживачем (Позивачем) (переплата Споживача) за період з 01.01.2022 по 30.08.2022 становить 193 434,08 грн, за даними Постачальника сальдо на користь Споживача) становить 179 171,98 грн., акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.
При цьому, Відповідач не спростував відомості зазначені Позивачем в акті звірки за період з 01.07.2015 по 30.06.2022 щодо вартості поставленого Позивачеві газу. З наведеного акту звірки вбачається, що за період відносин Відповідач поставив природний газ на суму 3 140 575,35 грн..
Тобто суд першої інстанції зазначаючи про те, що Відповідач поставив природний газ на суму 3 140 575,35 грн. послався виключно на позицію Позивача викладену в акті звірки розрахунків, без належного підтвердження відповідними письмовими доказами, оскільки, матеріали справи не містять ані доказів споживання природного газу в розмірі 3 140 575,35 грн, ані платіжних інструкцій про сплату спожитого природного газу за договором №1410YЕААWSР016 на суму 3 334 010,33 грн.
На думку скаржника, Акт звіряння взаємних розрахунків не може бути належним та допустимим доказом, на підставі якого можна встановити обставини, які входять в предмет доказування у справі, зокрема, доведення заборгованості Товариства перед Позивачем ані на суму 193 434,08 грн, ані на суму 179 171,98 грн.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КОНКОРД" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство не погоджується з доводами апеляційної скарги.
В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що Банком в процесі судового розгляду було надано всі підтверджуючі докази про наявність переплати Банка на користь Відповідача за Договором на постачання природного газу, а також були надані всі наявні первинні документи про проведення розрахунків за постачання природного газу за період дії Договору. Тому відповідно до умов Договору, Акт здачі – приймання послуг слугує підставою для розрахунків між замовником та виконавцем, а також є офіційним документом, який фіксує факт та обсяг наданих послуг.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1815/25. 
Матеріали справи № 904/1815/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. у справі № 904/1815/25 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 18.03.2026 р..
Розпорядженням керівника апарату суду від 17.03.2026р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1 ( зі змінами внесеними рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2025р. №7, рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026р. №1).
Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Віннікова С.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2026р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. у справі № 904/1815/25 до свого провадження. 
Позивач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача. 
У судовому засіданні 18.03.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи

01.01.2016 сторони уклали Договір постачання природного газу №11410YEААWSР016 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язується поставити Споживачеві (Позивач) у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.
Відповідно до умов Договору:
1.2. Річний плановий обсяг постачання газу до 32 тис. куб.м.
Планові обсяги постачання газу по місяцях зазначені у п.1.3. Договору.
2.9. Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється у такому порядку:
- за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (про транспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п.2.9.1.);
- на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом 3 робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника (п.2.9.2.);
- Споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п.2.9.3.);
- у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (п.2.9.4.);
- у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.2.9.5.).
3.2. Ціна газу становить 6 663,60 грн за 1 000 куб м, ПДВ 1 332,72 грн., а всього 7 996,32 грн.
Ціна, зазначена у п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 3.3 Договору).
4.2. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: 
4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. 
4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.
4.2.3. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 3.6. Договору).
6.2.2. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за Договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.
6.2.3. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:
В = (Vф - Vп) х Ц х К, де:
Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;
Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;
Ц - вартість газу за Договором;
К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.
11.1. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
11.2. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.
На виконання умов договору Відповідач постачав, а Позивач приймав поставлений природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі, актом звіряння взаємних розрахунків, рахунками на оплату. 
Спожитий газ Позивач оплатив в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями.
Проте, за твердженнями Позивача, за результатами перевірки розміру перерахованих Відповідачеві коштів за отриманий газ, виявлено переплату в розмірі 193 434,98 грн.
У зв`язку з наведеним Позивач звернуся до Відповідача з вимогою № 2702 від 28.11.2024 про розірвання Договору та повернення залишку невикористаних коштів у розмірі 193 434,98 грн. та надання актів приймання-передачі та акту звіряння розрахунків.
За твердженнями Позивача, зазначену вимогу Відповідач одержав 10.12.2024, проте, залишив її без відповіді та задоволення.
З посиланням на ст. 625 ЦК України, на борг Відповідача Позивач нарахував 6649,78 грн. – індексу інфляції за період з грудня 2024 р. по лютий 2025 р., 1731,49 грн.– 3% річних за період з 28.11.2024 по 16.03.2025.
Відповідач, звертаючись із зустрічним позовом, нарахував Позивачеві штраф у розмірі 42 887,83 грн., з посиланням на п. 6.2.2-6.2.3 Договору за порушення дисципліни відбору газу, в результаті чого відбулось як перевищення запланованих обсягів так і споживання в меншій кількості.
Нарахування проводилися за кожним актом приймання-передачі окремо. 
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачами з позовами та є предметами спору у даній справі.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог, зменшивши суму стягнення 3% річних, через помилку в розрахунках. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що заявлені вимоги вважаються погашеними відповідно до статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не можуть бути задоволені поза межами ліквідаційної процедури банку.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача суми в розмірі 193 434,98 грн. заборгованості за Договором №11410YEААWSР016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу, 1 731,49 грн. 3% річних, 6 649,78 грн. інфляційних втрат, які нараховані у зв`язку з простроченням повернення заборгованості за Договором №11410YEААWSР016 від 01.01.2016 року на постачання природного газу.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову апелянтом не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України оцінка зазначеним обставинам не надається.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦК України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).
Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).
Відповідно до п. 4.6 Договору у разі переплати вартості природного газу сума переплати зараховується постачальником у рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або підлягає поверненню на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.
Згідно з частинами першою, другою ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець зобов`язаний здійснити таку оплату у строк, визначений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, у відповідача як постачальника виник обов`язок повернути позивачу суму попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 та ч. 1 ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки. Аналогічна правова позиція щодо моменту виникнення у постачальника обов`язку з повернення попередньої оплати викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.
Матеріали справи свідчать, що Банк звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення невикористаних коштів у сумі 193 434,98грн (листами від 03.06.2024, вих. № 1026, від 28.11.2024, вих. № 2702). Однак відповідач зобов`язання з повернення попередньої оплати не виконав.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк повернення попередньої оплати у сумі 193 434,98 грн на вимогу Банку є таким, що настав.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач направив вимогу про повернення коштів у розмірі 193 434,98 грн. 03.12.2024, яку Відповідач одержав 10.12.2024, а, отже, згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, до стягнення підлягає 3% річних за період з 18.12.2024 по 16.03.2025 у розмірі 1 414,38 грн.( із заявлених 1731,49 грн.). 
Також позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 6 649,78 грн. – індексу інфляції за період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.
Щодо доводів апеляційної скарги, то вони спростовуються наступним. 
Банком було проведено повний розрахунок з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за період дії договору з 01.01.2016 по 30.06.2022 року, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків від 05.09.2022 року за період з 01.01.2022 – по 30.08.2022 року, який було підписано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в особі представника провідного бухгалтера Остафінською О.М., де встановлено, що станом на 30.08.2022 року заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на користь АТ «АКБ «КОНКОРД» становить 193 434,98 грн.
При розгляді справи в Господарському суді Дніпропетровської області Банком було виконано вимоги ухвали суду від 15.07.2025 року та надано, як докази акти приймання- передачі природного газу за 2020 рік, а також рахунки на оплату, які Банк одержав від Відповідача, та надано пояснення розшифровки заборгованості, яка зазначена в акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.08.2022 року, який підписано сторонами, де заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», на користь АТ «АКБ «КОНКОРД» становить 193 434,98 грн.
ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», було надано рахунок на оплату №61037877 від 31.12.2021 р., в якому вказано суму авансу 242 921,63 грн, яку сплатив АТ «АКБ « КОНКОРД» станом на 31.12.2021 р. сума вказана без урахування витрат за грудень 2021 р. 
Відповідно до рахунку на оплату від 31.12.2021 року сума в розмірі 242 921,63(сума авансу) -187168,42 (витрати за грудень 2021р)=55753,21(сальдо на 01.01.2022р), що зазначено в акті звіряння.
Загальна сума оплати Банком за спожитий природний газ за 2022 рік склала 949 475,72 грн, що підтверджується наступними платіжними інструкціями про оплату; -305453,19 грн(платіжне доручення № 837 від 19.01.2022); -361206,40 грн(платіжне доручення №1082 від 26.01.2022); -248401,40 грн(платіжне доручення №2711 від 14.02.2022); -34414,73 грн(платіжне доручення №4196 від 29.03.2022);
Сума реалізації послуг за 2022 рік склала 826 056,95 грн, що підтверджено актами приймання –передачі отриманих від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»,; -357272,63 грн (акт № ДО382001177 від 31.01.2022 року); -186847,98 грн(акт №ДО382004364 від 28.02.2022 року); -231145,74 грн (акт № ДО382006367 від 31.03.2022 року); -21622,61 грн (акт № ДО382007730 від 30.04.2022 року); -20544,58 грн (акт № ДО382009342 від 31.05.2022 року); -8623,51 грн (акт № ДО 382010318 від 30.06.2022 року)- Відповідачем не надано до матеріалів справи.
Отже, сума в розмірі 55753,21 грн. (сальдо на 01.01.2022)+949475,72 грн. (сума оплати за 2022 р.)- 826056,95(сума реалізації товарів та послуг за 2022 рік)=179171,98 грн. (сальдо на 30.08.2022 р.), тобто зазначені розрахунки відповідають актам приймання – передачі природного газу та виставленим рахункам на оплату, які були надані Відповідачем, оплата підтверджується платіжними інструкціями, що відображено в акті звіряння за період з 01.01.2022-30.08.2022 року.
Відповідно до акту взаєморозрахунків за період з 01.07.2015 року по 30.06.2022 року Банком було сплачено за постачання природного газу суму в розмірі 3 334 010,33 грн., а поставлено газу Відповідачем на суму 3 140 575,35 грн. Різниця переплати Банком на користь Відповідача становить 193 434,98грн. Даний факт підтверджено Банком та надано до суду всі первинні документи, що підтверджують існуючу заборгованість Відповідача по Договору №11410YEAAWSP016 від 01.01.2016 року на користь Банку.
Відповідно, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції поклав в основу рішення виключно акт звіряння, є необґрунтованими. 
Суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, повно дослідив надані сторонами докази. При цьому відповідачу було надано час для подання відзиву на позовну заяву - з 14.05.2025 по 19.08.2025, у зв`язку з чим підготовче засідання неодноразово відкладалось. Однак відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов не подав та доводів, викладених у позовній заяві, не спростував.
З огляду на викладене, Центральний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а оскаржуване рішення, в оскаржуваній частині, ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2025р. у справі № 904/1815/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286– 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.03.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя С.В. Вінніков