ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/530/26 Справа № 203/4851/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу представника Південно - Східної митниці на постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 16 грудня 2025 року, відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора заводу «Патрон авто», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 
провадження у справі про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, 
за участю:
представника митниці — Фещенко І.С., 
адвоката — Яковлєвої А.В.

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови Центрального районного суду м. Дніпра від 16 грудня 2025 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил за ст. 485 МК України, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про порушення митних правил №0052/UA110000/2025 від 24.04.2025, 27.09.2021 з Федеративної Республіки Німеччина на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці, відповідно до договору від 08.09.2016 року № 080916 та додаткової угоди до нього від 20.08.2021 № 26 укладених між ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод» (ЄДРПОУ 05461390, Україна, 51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Пальохи, 109) та компанією «BPW Bergische Achsen Kommanditgesellschaft» (Postfach 12 80, D-51656 Wiehl, Deutschland), на адресу ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод», згідно інвойсів від 10.08.2021 № 2450445521, CMR від 24.09.2021 № 30022995, вантажним автомобілем р\н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було переміщено товари – «вісі та частини до вантажних причепів і напівпричепів у асортименті» загальною вагою нетто 9086,90 кг та вартістю 35478,00 Євро, який надалі, на підставі документу контролю доставки від 24.09.2021 № 110000000/2021/927711 було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці.
28.09.2021 керівником ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод» ОСОБА_1 було подано до митного поста «Слобожанський» Дніпровської митниці електронну декларацію на зазначені вище товари, зареєстровану за номером UA110130/2021/028515, та оформлено у митному режимі «імпорт» вказані товари із застосуванням у графі № 36 митної декларації «410» преференції (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС ( абз. 1 ч.1 ст.29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)), на підставі наданої декларації – інвойсу, складеної уповноваженим (схваленим) експортером від 10.08.2021 № 2450445521.
Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаних товарів та перевірки декларації про походження товарів, складеної експортером BPW Bergische Achsen Kommanditgesellschaft на інвойсі від 10.08.2021 №2450445521 зазначених відомостей, Дніпровською митницею направлено запит до митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 20.02.2024 № 7.5-1/7.5-15-04/15/1114.
Дніпровською митницею отримано лист Департаменту контролю та адміністрування митних платежів від 26.02.2025 № 15/15-03-01/7/1177 (вх. ДМ від 27.02.2025 № 2458/4), яким скеровано відповідь уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина від 21.02.2025 № Z4215F-313/24-1 за результатами перевірки декларацій про проходження складених експортером BPW Bergische Achsen Kommanditgesellschaft, а також інвойсу від 10.08.2021 № 2450445521.
Відповідно до листа митного органу Німеччини не підтверджено автентичність згаданої вище декларації про походження та статус походження перелічених товарів.
За результатами проведеної перевірки митними органами Федеративної Республіки Німеччина, встановлено, що компанія BPW ОСОБА_2 не складала та не підписувала рахунок-фактуру від 10.08.2021 № 2450445521 та декларацію про походження, що на ньому міститься, та повідомлено, що товари «частини до автомобільних причепів та напівпричепів» не підпадають під преференційний режим згідно з Угодою про асоціацію між Україною та ЄС.
Згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Дніпровської митниці від 24.04.2025 № 15/15-01/5330 сума несплачених обов`язкових митних платежів за митною декларацією від 28.09.2021 № UA110130/2021/028515 становить 83584,99 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 надала до митного оформлення за митною декларацією від 28.09.2021 № UA110130/2021/028515, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів у сумі 83584,99 грн, митному органу документ, а саме: декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 10.08.2021 № 2450445521, яка містить неправдиві відомості щодо відправника та країни походження (а.с.5-8).
Тобто, митний орган дійшов висновку, що діяння ОСОБА_1 підпадає під адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.
В апеляційній скарзі представник Дніпровської митниці просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляду штрафу відповідно до санкції ст. 485 МК України. 
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі обставини справи.
Вважає, що висновок суду щодо відсутності умислу в діях ОСОБА_1 є не об`єктивним. 
Вказує, що керівник ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, шляхом надання під час митного оформлення товару «вісі та частини до вантажних причепів і напівпричепів у асортименті» за митною декларацією від 28.09.2021 № UA110130/2021/028515, документів, а саме декларацію-інвойс, складену уповноваженим експортером, від 10.08.2021 № 2450445521, яка містить неправдиві відомості щодо відправника та країни походження, що призвело до зменшення розміру митних платежів у сумі 83 584,99 грн., чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Вважає, що висновок суду виходячи з наявних матеріалах справи доказів трактований судом першої інстанції невірно, оскільки жодна додаткова перевірка після складання протоколу про порушення митних правил митницею не проводилась. Лист, який був направлений під час здійснення провадження до компанії BPW ОСОБА_2 був направлений не на з`ясування додаткових фактів, а з метою забезпечення збирання доказів як це і передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП. 
Відповідно до постанови Пленуму Верхового суду України від 03.06.2005 року №8 підробленим треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються.
Відповідь компанії відправника ніяким чином не спростовує того, що 28.09.2021  року за митною декларацію № UA110130/2021/028515 ОСОБА_1 було надано підробний документ, завдяки якому нею отримано пільгу для митного оформлення та зменшено розмір митних платежів, а навпаки вказує на наявність в діях правопорушника адміністративного проступку.
Підсумовуючи вказане вище, слід зазначити, що надана ОСОБА_1 декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером від 10.08.2021 № 2450445521, в розумінні чинного законодавства України є підробленим документом, який не може надавати будь-якої пільги та взагалі визнаватися належним документом, яким містить достовірну інформацію.
На підтвердження вказаного факту слід додати, що 16.07.2025 року ДРУГІ №1 ГУНП в Дніпропетровській обласні внесено відомості до ЄРДР за №12025047120000301 за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України на підставі звернення Дніпровської митниці щодо підробки документів.
Крім того, контрактом передбачені загальні умови купівлі-продажу товарів між TOB «ВАРЗ» та фірмою «BPW Bergishe Acshen Kommanditgesellschaft», однак кількість, асортимент, ціна, вартість і дата поставки кожної окремої партії товару визначається окремими інвойсами, які є невід`ємною частиною дійсного контракту (п.1.3 Контракту).
Згідно додаткової угоди від 20.08.2021 №26 до контракту №080916 від 08.09.16, зазначено, що поставка товару буде відбуватися відповідно інвойсу № 2450445521 від 10.08.2021 року.
Однак за результатами проведеної перевірки митними органами Федеративної Республіки Німеччина встановлено, що компанія BPW ОСОБА_3 не складала та не підписувала рахунок-фактуру від 10.08.2021 № 2450445521, а також декларацію про походження, що на ньому міститься, що фактично підтверджує, що документ наданий митному органу за митною декларацією № UA110130/2021/028515 є підробним.
Аналізуючи матеріали справи, слід виділити документ, а саме: заявка на перевезення до договору №02012018М/2 на транспортно-експедиційне обслуговування від 02.01.2018 року (далі - Договір), який безпосередньо визначає права та обов`язки перевізника ТОВ «Вітек Інтернешнл Транспорт» і замовника (TOB «ВАРЗ»).
Зазначений договір містить права та обов`язки сторін при здійсненні перевезення, зокрема Розділ 3 «Обов`язки сторін» передбачено п.3.1 Перевізник зобов`язаний: 3.1.6 Забезпечувати з дотриманням строків доставки, схоронність та якість вантажу, що перевозиться після отримання його у Замовника до передачі Вантажоодержувачу.
Отже, аналізуючи вказаний вище Договір безумовним є той факт, що надання документів для перевезення ТОВ «Вітек Інтернешнл Транспорт» здійснювалось замовником ( тобто ТОВ «ВАРЗ») як і надання всіх необхідних супровідних документів для перевезення.
Умовами контракту №080916 від 08.09.2016 розділ 6 «Відвантажувальні документи» передбачено, які відвантажувальні документи повинні бути надані на товар продавцем, зокрема, п.6.1 рахунок-фактура, 6.2 міжнародна товаро-транспортна накладна; 6.3 пакувальний аркуш; 6.4 сертифікат якості та ін., проте вказаний розділ не містить інформації, що зазначені документи надаються безпосередньо перевізнику, як це стверджується стороною захисту, оскільки зазначена вимога не передбачена умовами контракту, а тому є нічим іншим як припущення сторони захисту.
Враховуючи те, що за умовами Договору перевезення №02012018М/2 від 02.01.2018 року саме Замовником (ТОВ «ВАРЗ») надається, зокрема, всі необхідні документи перевізнику необхідні для безперешкодного руху відповідним маршрутом та проходженням кордонів країн відправлення, призначення та транзитних країн.
Отже, фактично перевізник ТОВ «Вітек Інтернешнл Транспорт», який отримував оригінали документів від німецької компанії та замовник перевезення (ТОВ «ВАРЗ») є взаємопов`язаними особами, оскільки очолювались одним і тим самим директором. Відповідно до Договору перевезення саме Замовником надавав всі необхідні документи для здійснення перевезення, зокрема і інвойси, які виявились підробленими, але слугували підставою надання пільг при митному оформленні на території України.
Вказані факти однозначно свідчать як про мету так і мотив вчиненого правопорушення.
Зазначає, що митні правопорушення за своєю правовою природою відносяться до формальних. У формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення. З цього випливає, що і від винного можна вимагати усвідомлення, розуміння лише тих обставин, які названі у складі, але не передбачення шкідливих наслідків, і тим більше бажання їх настання.
При виконанні формальних складів умисел полягає в усвідомленні протиправності дій і бажанні їх вчинити.
Таким чином, митниця вважає, що матеріалами справи в повному обсязі доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Яковлєва А.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, вважаючи висновки суду першої інстанції вірними. 
В суді апеляційної інстанції представник митниці підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на їх задоволенні, адвокат Яковлева А.В. заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін. 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями статті 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
За приписами статті 487 МК, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП) апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У відповідності до положень статті 489 МК та статей 252, 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно ч. 1 ст. 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги представника митниці, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вказані вимоги закону, його висновки є обґрунтованими і з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального закону, з огляду на таке.
Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх ознак складу правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, з огляду на наступне.
Так, як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона безпідставно заявила у графі 36 митної декларації типу UA110130/2021/028515 код митної преференції «410», що у свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 83584,99 гривень.
Встановлено, що ОСОБА_1 приймала рішення на підставі документів - інвойсу, складеної уповноваженим (схваленим) експортером від 10.08.2021 № 2450445521, який містить неправдиві відомості щодо відправника та країни походження.
Однак митницею не надано доказів того, який яка кількість товару, що направлялася підлягала преференції, а яка ні, оскільки огляд товару не проводився.
Крім того, у матеріалах справи відсутній висновок спеціаліста (експерта) про встановлення виду переміщуваного ОСОБА_1 товару, який би підтверджував, що товар не підлягає митній преференції.
Експертиза, яка могла встановити тотожність, митним органом не проводилася, а тому достовірно встановити кількість товару, який підлягає преференції, а який ні не виявилось можливим.
Таким чином, наявні матеріали справи не доводять наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення порушення митних правил.
Так, наявність прямого умислу характеризується тим, що винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Крім цього, під час апеляційного перегляду адвокат пояснила, що твердження митниці щодо недоотримання державним бюджетом України 1650836,00 гривень є неправдивим, оскільки 31.07.2025 року ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод» були сплачені грошові зобов`язання з митних платежів на суму 1375697,18 грн., та з ПДВ на суму 275139,44 грн., що підтверджується Листом від 02.09.2025 р. №7.5-01/19-02/8.19/5006 Південно-східної митниці. 
Наведені обставини в сукупності свідчать про відсутність мотиву у ОСОБА_1 на вчинення відповідного інкримінованого правопорушення, оскільки в ході розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 вчинила умисні дії щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів, а встановити точний розмір не сплачених митних платежів за даними матеріалами не можливо.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. Суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 485 МК України.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 529-533 Митного кодексу України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Фещенко І.С. — залишити без задоволення. 
Постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 16 грудня 2025 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду       О.Ю. Іванченко