Справа № 456/525/26
Провадження № 3/456/495/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

23 березня 2026 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мар`яш Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_1 16.01.2026 о 18:31 год. по вул. Пекарська,23 в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував автомобілем Toyota Avensis НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, даний факт зафіксовано на камеру поліцейського 129, водія повідомлено про подальшу заборону керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.
Частина 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правова позиція сторони захисту.
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленим, зокрема на 19.02.2026, 04.03.2026, 16.03.2026, 23.03.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. подала на адресу суду клопотання про визнання долучених до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, в якому зокрема, зазначила про те, що згідно з п.5 розділу II “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису” включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Звертає увагу суду, що наявний у матеріалах справи відеозапис є неповним та не безперервним, адже повністю не відображає всіх обставин подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відеофіксація не здійснювалась поліцейськими з початку і до завершення виконання ними службових обов`язків. Наявний у матеріалах справи відеозапис неповний та небезперервний. На відеозаписі відсутні проміжки часу з 18:31:00 по 18.36.59, з 18:39:33 по 18:40:43, з 18:46:18 по 19:00, з 19:02:18 по 19:28, з 19:29:25 по 19:56:25. Отже, відеозапис містить ознаки монтажу та коригування, а тому наявн: підстави стверджувати, що в доданий до матеріалів справи відеозапис відбулось втручання сторонніх осіб, що виразилось у нарізці відеокадрів з оригінального відеозапису, що не дає повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи. Відтак відсутність повного відображення перебігу події, ставить під сумнів оригінальність вказаного відеозапису, тобто наявні ознаки втручання у відеодоказ. що виключає можливість використовувати ці кадри як доказ.
У клопотанні про визнання направлення на огляд недійсним, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. покликається на те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Поліцейський озвучив ніби то наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: блідність шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. На відеозаписі зафіксовано, що у ОСОБА_1 немає блідності обличчя, навпаки шкіра смугла, його поведінка повністю відповідає обстановці, він чітко відповідає на всі запитання, у нього відсутнє тремтіння пальців рук, це чітко видно на відеозаписі, в момент коли ОСОБА_1 ставить підписи у протоколі. Крім того, поліцейський не перевіряв реакцію зіниць на світло та наявність тремтіння пальців рук. Наведене свідчить про те, що працівником поліції формально названо надумані ознаки сп`яніння, для штучного створення підстав щодо вимоги пройти такий огляд. Вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необгрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Отже, направлення на огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому вважається недійсним.
У клопотанні про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. покликається на те, що відеозапис розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 сидів у автомобілі, який було припарковано на узбіччі дороги. Працівники поліції не здійснювали зупинку транспортного засобу, причиною ніби то зупинки у рапорті поліцейського вказано «непрацюючий стоп». Зазначає, що таку несправність було виявлено після того як поліцейські зупинилися біля автомобіля ОСОБА_1 та розпочали спілкування. Однак матеріали справи, зокрема відеозапис, не містять доказів руху транспортного засобу та доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. Згідно з п.п.3,4 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. ОСОБА_1 на вимогу поліцейських надав посвідчення водія, яке він отримав у Чеській Республіці. Поліцейські стали говорити, що ОСОБА_1 не міг отримати там посвідчення водія. Після цього відеофіксації припинилася, поліцейські стали звинувачувати ОСОБА_1 , що у нього підроблене посвідчення водія, і тому воно буде вилучене. Після цього поліцейський озвучив ніби то наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: блідність шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. На відеозаписі зафіксовано, що у ОСОБА_1 немає блідності обличчя, навпаки шкіра смугла, його поведінка повністю відповідає обстановці, він чітко відповідає на всі запитання, у нього відсутнє тремтіння пальців рук, це чітко видно на відеозаписі, в момент коли ОСОБА_1 ставить підписи у протоколі. Крім того, поліцейський не перевіряв реакцію зіниць на світло та наявність тремтіння пальців рук. Під час надання роз`яснень у судовому засіданні поліцейський пояснив, що вважав поведінкою, що не відповідає обстановці те, що ОСОБА_1 не зміг пояснити кому належить авто, де він проживає. Однак на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 чітко відповідає на всі запитання поліцейського, пояснив, що машину орендував, постійно проживає у Чеській Республіці, в Україну приїхав на свята. Під час надання роз`яснень у судовому засіданні поліцейський пояснив, що на його нагрудному відеореєстраторі постійно горів ліхтарик, і під час спілкування з ОСОБА_1 його зіниці не реагували. На запитання захисту, які на його думку були зіниці звужені чи розширені, поліцейський пояснив, що це немає значення. На запитання захисту чи перевіряв поліцейський реакцію зіниць на світло шляхом заплющення очей та перевірки реакції зіниць після розплющення потрапляння світла, поліцейський відповів, що немає повноважень просити ОСОБА_1 заплющити та розплющити очі. Однак на відео зафіксовано, що поліцейський просив ОСОБА_1 «виплюнути жуйку», дихнути і вважав, що такі повноваження у нього є. Наведене свідчить про те, що працівником поліції зазначено надумані ним ознаки сп`яніння, для штучного створення підстав щодо вимоги пройти огляд. Вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необгрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Поліцейський озвучив ніби то наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 останніх два роки не проживає в Україні, він був спантеличений такою поведінкою поліцейських, оскільки у нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, він пояснював що нічого не вживає. ОСОБА_1 запитував поліцейського чи обов`язково йому їхати до лікарні, на що поліцейський відповів «це ваше рішення», йому не було роз`яснено наслідки та можливе покарання за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейський лише сказав, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст.130 КУпАП, після цього відеофіксація припинилася. ОСОБА_1 під диктовку поліцейського писав пояснення та постійно запитував, які наслідки відмови від огляду, поліцейський ігнорував його питання. Після того, як ОСОБА_1 зателефонував адвокату та зрозумів, яка відповідальність передбачена за відмову від огляду, він просив поліцейських доставити його до лікарні, однак йому сказали, що вже пізно. Поліцейський сказав ОСОБА_1 «незнання закону не звільняє від відповідальності», що ніби то ОСОБА_1 не знає правил дорожнього руху. Зазначає, що обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння наявний у водія і за наявності ознак сп`яніння. Коли відеофіксація не здійснювалася поліцейські звинувачували ОСОБА_1 , що у нього підроблене посвідчення водія, і тому воно буде вилучене Поліцейські свідомо приховували необхідність вилучення посвідчення водія тим, що санкція ст.130 КУпАП передбачає позбавлення права керування.
Показання свідка.
Свідок ОСОБА_2 – поліцейський ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, допитаний в судовому засіданні показав, що 16 січня 2026 року в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області ними було зупинено транспортний засіб за порушення ПДР (технічні несправності автомобіля). Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, водію запропоновано пройти огляд, від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився. Вказав, що на відеозаписі зафіксовано, як транспортний засіб рухався. Чому відеозаписі містить перерви йому невідомо, боді камеру згідно з чинним наказом можна вимикати у певних випадках. Факту встановлення підробки посвідчення водія не пригадує. Посвідчення у водія було вилучено у зв`язку з складанням протоколу за ст.130 КУпАП. Зауважив, що водій на місці події плутався у поясненнях, не міг пояснити звідки у нього транспортний засіб. Точно не може вказати, але здається у водія не працювали габарити у транспортному засобі. Під час спілкування у водія було помітно тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Він вмикав ліхтарик на нагрудній боді камері. Водій відмовився від проходження огляду, тому на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, водія повідомлено про подальшу заборону керування транспортним засобом. Права та обов`язки водію було роз`яснено, про відповідальність попереджено. 
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Заслухавши позицію захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мар`яш Л.В., показання свідка та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.
Суд дотримався норм, визначених КУпАП, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторона захисту користувалася рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторони захисту суд розглянув відповідно до вимог закону. 
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та здобуті під час розгляду справи.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 18:31 год. по вул. Пекарська,23 в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував автомобілем Toyota Avensis НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, даний факт зафіксовано на камеру поліцейського 129, водія повідомлено про подальшу заборону керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568379 від 16.01.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 18:31 год. по вул. Пекарська,23 в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував автомобілем Toyota Avensis НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, даний факт зафіксовано на камеру поліцейського 129, водія повідомлено про подальшу заборону керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП /а.с.2/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП «ТМО «СМОЛ» /а.с.3/;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.01.2026, згідно з якими він керував транспортним засобом Toyota Avensis НОМЕР_1 в с. Великі Дідушичі, працівники поліції зупинили його та вказали на несправності автомобіля, а саме не горів задній лівий стоп, та йому було надано можливість усунути неполадку. При спілкуванні працівниками поліції йому було запропоновано проїхати у медичний заклад для визначення стану наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими у нього ознаками. Однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, у зв`язку з тим, що він не вважав це за потрібне, на момент пропозиції він не мав часу /а.с.4/;
- довідкою заступника начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Р.Захарчина, відповідно до якої згідно з ІКС ІПНП власником транспортного засобу Toyota Avensis НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 /а.с.5/;
- рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Н.Шкіринець від 16.01.2026, з якого вбачається, що під час несення служби 16.01.2026 по вул. Пекарська,23 в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області було зупинено транспортний засіб Toyota Avensis НОМЕР_1 , у якому не горів лівий задній стоп. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, запропоновано водію пройти огляд, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився. На місці події на водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП /а.с.6/;
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, оглянутим в судовому засіданні, з яких вбачається, як автомобіль Toyota Avensis НОМЕР_1 рухався по дорозі та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції підійшов до водія та повідомив про технічні несправності транспортного засобу, а саме не горів лівий задній стоп. Водій з порушенням погодився. Працівник поліції попросив пред`явити документи, водій повідомив, що автомобіль орендований. Пізніше працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло та запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Водій повідомив, що нічого не вживав. Вказав, що не буде їхати, він не готовий проходити огляд. Далі працівник полції роз`яснив права та обов`язки і вказав, що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП про відмову від проходження огляду. Після складення протоколу, водій вказав, що готовий пройти огляд, працівник поліції роз`яснив, що протокол вже складено /а.с.7/.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. 
Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших актів законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Спростування доводів сторони захисту щодо визнання відеозаписів неналежними і недопустимими доказами та визнання направлення на огляд недійсним, а також спростування доводів щодо підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд критично оцінює заперечення сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке. 
Доводи про те, що вина ОСОБА_1 не доводиться належними доказами та допустимими доказами до уваги судом не беруться, оскільки суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
В судовому засіданні не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення. 
Доводи захисника про те, що технічний відеозапис не є безперервним, а тому не відповідає вимогам п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України №100 від 03.02.2016 року і п. 5 розділу ІІ та п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозаписів, засобів фото і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, не заслуговують на увагу.
Так, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 
Відповідно до п. 5 розділу ІІ та п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозаписів, засобів фото і кінозйомки , затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та / або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їж і тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. При цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Згідно із п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України №100 від 03.02.2016 року, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.
Як вбачається з відеозапису, всі значимі обставини для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу і закінчуючи складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, були зафіксовані, з якої вбачається наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відтак доводи захисника про те, що зазначений відеозапис не є безперервним є безпідставними і правого значення не мають.
З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, як автомобіль Toyota Avensis НОМЕР_1 рухався по дорозі та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції підійшов до водія та повідомив про технічні несправності транспортного засобу, а саме не горів лівий задній стоп. Водій з порушенням погодився. Працівник поліції попросив пред`явити документи, водій повідомив, що автомобіль орендований. Пізніше працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло та запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Водій повідомив, що нічого не вживав. Вказав, що не буде їхати, він не готовий проходити огляд. Далі працівник полції роз`яснив права та обов`язки і вказав, що буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП про відмову від проходження огляду. Після складення протоколу, водій вказав, що готовий пройти огляд, працівник поліції роз`яснив, що протокол вже складено.
Крім цього, з показань свідка ОСОБА_2 – поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області в судовому засіданні вбачається, що 16 січня 2026 року в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області ними було зупинено транспортний засіб за порушення ПДР (технічні несправності автомобіля). Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, блідість шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, водію запропоновано пройти огляд, від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився. Вказав, що на відеозаписі зафіксовано, як транспортний засіб рухався. Чому відеозаписі містить перерви йому невідомо, боді камеру згідно з чинним наказом можна вимикати у певних випадках. Факту встановлення підробки посвідчення водія не пригадує. Посвідчення у водія було вилучено у зв`язку з складанням протоколу за ст..130 КУпАП. Зауважив, що водій на місці події плутався у поясненнях, не міг пояснити звідки у нього транспортний засіб. Точно не може вказати, але здається у водія не працювали габарити у транспортному засобі. Під час спілкування у водія було помітно тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Він вмикав ліхтарик на нагрудній боді камері. Водій відмовився від проходження огляду, тому на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, водія повідомлено про подальшу заборону керування транспортним засобом. Права та обов`язки водію було роз`яснено, про відповідальність попереджено. 
У зв`язку з наведеним безпідставними є доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки з відеозапису чітко видно, як автомобіль рухався по дорозі, як був зупинений працівниками поліції. Окрім цього, сам водій ОСОБА_1 на місці події не заперечував, що керував транспортним засобом, як і не заперечував, що у нього не горів задній габарит. Також ОСОБА_1 у своїх письмових пояснення підтвердив факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи суд вважає належними доказами, на яких зафіксовано, як ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд, уникав надання відповіді, в подальшому відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в медичному закладі.
При цьому суд зауважує, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за своїм правовим змістом є намаганням водія транспортного засобу уникнути відповідного обстеження, яким можливо встановлення факту перебування його у стані сп`яніння.
За таких обставин, при вирішенні питання щодо наявності в діях водія транспортного засобу складу адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові виконати вимоги працівника поліції та пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, суд враховує сукупність обставин, які дозволяють встановити психологічне ставлення водія транспортного засобу до виконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та оцінює його дії на підставі сукупності доказів які містяться в матеріалах провадження.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху (не горіли задні габарити), про що було повідомлено ОСОБА_1 без будь-яких зауважень від останнього, а тому суд не приймає доводи сторони захисту в цій частині. Після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 було надані відповідні пояснення щодо мотивів зупинки, та повідомлено про наявність ознак наркотичного сп`яніння, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п.2.5 ПДР . 
Щодо ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , то виявлення та встановлення таких належить до безпосередньої компетенції працівника поліції згідно Закону України «Про поліцію», вимог КУпАП, вимог спільного наказу МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і до обсягу перевірки судом не належить.
Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.
На відеозаписі чітко видно, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння і пропонує пройти огляд.
На підставі наведеного, судом визнано доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloranand Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Зокрема, судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відеозаписах наданих працівниками поліції, на яких чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і останньому роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.
Суд також зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. 
ОСОБА_1 , як під час самої події, так і під час складення протоколу не був позбавлений можливості вказати свої заперечення. Натомість ОСОБА_1 ствердно на відеозаписі вказав, що огляд не проходитиме, що викликає сумніви в версії сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
Таким чином, судом визнано доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1  протоколу, під час розгляду не встановлено.
Доводи захисту про те, що працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було порушено норми чинного законодавства, що унеможливлює законне притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.
На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту не аналізуються та не спростовуються, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 не впливають.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про визнання відеозаписів неналежними і недопустимими доказами, визнання направлення на огляд недійсним та закриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладення стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстави для стягнення судового збору.
Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665 грн. 60 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 665 грн. 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання адвоката Мар`яш Лілії Валеріївни, поданого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про визнання відеозаписів неналежними і недопустимими доказами та визнання направлення на огляд недійсним відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката Мар`яш Лілії Валеріївни, поданого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, й обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665/шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови буде проголошений о 17:45 год. 26 березня 2026 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Cуддя 	В. Л. Бучківська