Справа № 536/2876/25
Провадження № 2/536/397/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судових засідань Веремєєвої О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю
ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається, що їй згідно договору дарування від 14.04.2004 належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , інша - 1/2 його частина належить відповідачці ОСОБА_2 . Починаючи з 2004 року вона добросовісно, відкрито та безперервно користується належною відповідачці 1/2 частиною його, проживає у вищевказаному будинку, сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт будинку, передає покази лічильників, забезпечує доступ уповноважених осіб до внутрішніх комунікацій. Відповідачка ОСОБА_2 хоч і зареєстрована у вказаному будинку, але ніколи в ньому не проживала, рухомого майна там не має, тому вона вважає, що набула право власності на належну відповідачці частину будинку за набувальною давністю.
Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку загальною площею 53, 8 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., житловий будинок літ. «А,а1» 53,8 кв.м., сарай літ. «Б», літня кухня-сарай літ. «В», льох літ. «в», вбиральня літ. «г», ворота №1, огорожа №2, колонка літ. «к», колонка літ. «к1», вбиральня літ. «ж», літній душ літ. «З», що належить відповідачу ОСОБА_2 , розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0, 0800 га, припинивши право спільної часткової власності.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов визнає.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.
Установлено, що згідно договору дарування від 14 квітня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 574 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.04.2004, позивачці ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , інша - 1/2 його частина, як вказано у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 10.09.2007 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.10.2007 належить відповідачці ОСОБА_2 . 
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 950607, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 з 2004 року проживає у вказаному будинку, добросовісно, відкрито ним володіє та користується. З вимогами про те, що вона незаконно володіє і користується його 1/2 частиною ніхто до неї не звертався, в тому числі і відповідачка. 
Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч.4 ст.344 ЦК України).
Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 
Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними допустимими та достовірними доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном, а саме 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 і продовжує відкрито та безперервно нею володіти протягом десяти років. 
Враховуючи, що відповідачка позов визнала та відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню і у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд задовольняє позовні вимоги.
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Верховного суду у справі № 552/1354/18 від 28 квітня 2020 року, що давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
У постанові Великої Палати Верховного від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 вказано, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Керуючись ст.13, 81, 259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за набувальною давністю. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку загальною площею 53, 8 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м., житловий будинок літ. «А,а1» 53,8 кв.м., сарай літ. «Б», літня кухня-сарай літ. «В», льох літ. «в», вбиральня літ. «г», ворота №1, огорожа №2, колонка літ. «к», колонка літ. «к1», вбиральня літ. «ж», літній душ літ. «З», що належить відповідачу ОСОБА_2 , розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0, 0800 га, що належить ОСОБА_2 за набувальною давністю.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. 

Суддя	С. М. Клименко