ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №336/9802/25 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/269/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 30 вересня 2025 року о 00.34 годині, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебував на 522 км автодороги Бориспіль-Маріуполь, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що порушує норми матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України, оскільки відсутні належні та допустимі докази його провини. 
Наголошує, що під час складання адміністративних матеріалів та притягнення його до адміністративної відповідальності були допущені суттєві порушення процесуальних норм та порядку розгляду справи, що ставить під сумнів законність дій працівників поліції та обґрунтованість висунутих звинувачень, на що судом першої інстанції не звернуто уваги.
Стверджує про порушення судом вимог ст. 36 КУпАП, оскільки справи відносно нього не об`єднанні в одне провадження. При цьому, протоколи складені в межах одного дня – 30.09.2025 року, що свідчить про одночасність вчинення кількох адміністративних правопорушень, а справи перебували в провадженні одного судді, які призначались на один день та час. А отже, відмова судом в об`єднанні справ приводить до порушення єдності судової практики та створює ризик винесення кількох різних постанов щодо однієї особи в межах короткого проміжку часу за аналогічних обставин, що суперечить принципам законності та справедливості.
Вказує, що не був обізнаний про існування постанови за ч. 3 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого його захисником скерований запит до ВДВС про що повідомлено суд. Між тим, суддя місцевого суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не дочекавшись відповіді на адвокатський запит.
Посилається на порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто без його участі та порушення працівниками поліції його права на правову допомогу через неповідомлення та незабезпечення останніми такого права.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду від 27 жовтня 2025 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення в його діях.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Вартанової Г.М. про місце і час розгляду справи через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23 січня 2023 року, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом першої інстанції вказані вище вимоги закону виконані в повному обсязі.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи за відсутності особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів даної справи, судовий розгляд дійсно відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Однак слід зазначити, що судове засідання призначене на 16 жовтня 2025 року відкладалося за клопотаннями захисника ОСОБА_1 – адвоката Вартанової Г.М., для реалізації права останнього на захист. Про судове засідання, яке було призначене на 27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 повідомлений належним чином, шляхом повідомлення у додатку «Viber», що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с. 16), у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення не подавав, причини своєї неявки суду не повідомив. Разом із цим, розгляд справи 27 жовтня 2025 року відбувся за участю адвоката Вартанової Г.М., яка здійснювала правовий захист свого клієнта в суді першої інстанції за договором про надання правничої допомоги від 15 жовтня 2025 р. (а.с. 14-15) та висловлювала позицію сторони захисту щодо складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки, його інтереси у суді першої інстанції були представлені адвокатом Вартановою Г.М., яка була заслухана судом та висловила позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, позиція ОСОБА_1 була представлена адвокатом та була предметом перевірки місцевого суду. 
Що стосується вимог апеляційної скарги по суті інкримінованих обставин, суддя апеляційного суду приходить до наступного.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 468941 від 30 вересня 2025 р. підтверджується: 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що огляд  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер 6810» не проводився, у зв`язку із відмовою від проходження (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2025 року. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку із відмовою (а.с. 3);
- відеозаписом події (а.с. 7).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані вимоги дотримані працівниками поліції.
Так, відеозаписом події зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2  під керуванням ОСОБА_1 , у якого наявні очевидні візуальні ознаки сп`яніння, за порушення ПДР. Слідує перевірка документів водія, в ході якої працівник патрульної поліції встановив у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Зафіксовано неодноразову пропозицію водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законодавством порядку (файл 01.54.18 час запису 04:40). Роз`яснення водію про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачену ст. 130 КУпАП. Складання протоколу.
Отже, відеозапис, доданий до протоколу, відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суддя апеляційного суду вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.
На доводи апеляційної скарги про порушення судом ст. 36 КУпАП, оскільки справи відносно ОСОБА_1 не об`єднанні в одне провадження слід зазначити, що вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в один день відносно нього було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП. 
Проте, наведені правопорушення, не є пов`язаними між собою та містять самостійні склади адміністративних правопорушень.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про існування постанови за ч. 3 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого його захисником скерований запит до ВДВС про що повідомлено суд, між тим, суддя місцевого суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не дочекавшись відповіді на адвокатський запит, до уваги суддею апеляційного суду не приймається, оскільки обставини викладені в постанові за ч. 3 ст. 126 КУпАП не є предметом розгляду даної справи.
Твердження апелянта про порушення працівниками поліції його права на правову допомогу через неповідомлення та незабезпечення останніми такого права, суддя апеляційного суду також вважає необґрунтованими.
Так із відеозапису події вбачається, що поліцейські не чинили ОСОБА_1 будь-яких перешкод у реалізації права скористатися послугами захисника у разі такої необхідності. Обов`язкового забезпечення працівниками патрульної поліції водія послугами захисника не передбачено нормами КУпАП.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/9802/25